Справа № 212/2426/26 
2/212/3314/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2026 року м.Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., за участі секретаря судового засідання Хімченко А. В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив таке.
До суду звернувся представник позивача Ляр Д. Ю. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачці надіслано копію ухвали про відкриття провадження, яка отримана 04.08.2026; однак правом надання відзиву на позовну заяву відповідач не скористалася, заяви із запереченнями розгляду справи в порядку спрощеного провадження, а також клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду не направляла. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Позиції сторін.
Позивач заявив про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 59 505,24 грн станом на 02.02.2026, що складається з тіла кредиту – 46 457,00 грн, та заборгованості за простроченими відсотками – 13 048,24 грн; судових витрат у розмірі 2 662,40 грн судового збору.
Позов обґрунтував таким. Відповідач ознайомився з умовами кредитування, власноручно підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та Паспорт кредиту. З моменту підписання відповідачем заяви між сторонами був укладений договір в порядку ч. 1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого банком договору. За умовами, погодженими сторонами, відповідачу надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з кредитним лімітом до 200 000 грн. На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 07/23, тип - "Універсальна". 
Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив своєчасно надавати позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками.
Згідно п. 2.1.1.3.5. Договору сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту.
Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості.
Отже, позивач у відносинах виконав свої зобов`язання. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач своєчасно не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості, в результаті чого накопичив заборгованість. 
Відповідач правом на участь у справі не скористалася, відзиву, інших заяв або клопотань тощо, доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надала.
Матеріали, досліджені судом (докази, надані позивачем). Фактичні обставини, встановлені судом. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
14.12.2022 року відповідач з використанням електронного підпису (одноразового ідентифікатора) підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. На підставі Заяви відповідач погодилася з тим, що ця Заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг складають між відповідачем та Банком Договір банківського рахунку, відповідач приймає всі права та обов`язки, встановлені у цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати (а. с. 30-39).
Згідно з умовами Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, відповідачу було надано кредит шляхом встановлення кредитного ліміту - відновлюваної кредитної лінії до 200 000 грн для карт «Універсальна» (п. 1.2.). Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2. Договору). Процентна ставка: 42,0 % грн для карт «Універсальна» (п. 1.3 Договору).
В пункті 1.4 Заяви визначено кількість та розмір платежів, періодичність сплати мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку - до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно; - 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочення, починаючи з другого місяця прострочення. Також відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту, що містить основні умови кредитування (а. с. 9-10).
Як свідчить Виписка за договором № б/н за період 01.01.2023-02.02.2026 по банківській картці, відкритій на ім`я ОСОБА_1 , відповідач активно користувалася кредитними коштами. Баланс на кінець періоду на картці становив: -59 505,24 грн (а. с. 28-29). Проценти нараховані в межах строку кредитування та у розмірах, обумовлених Заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуг.
Відповідно до наданого позивачем Розрахунку заборгованості за Договором № б/н від 14.12.2022 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , станом на 02.02.2026 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 59 505,24 грн, і складається з: 46 457,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 13 048,24 грн заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 24-27).
За ч. 1 ст. 634 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За правилами ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію банку відповідач підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані банком умови користування послугами банку.
Одночасно дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів, що повністю узгоджується з ч. 2. ст. 642 ЦК України, згідно з якою особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, оплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
За приписами п. 3, 6 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. 
Згідно зі ст. 41 Закону України «Про Національний банк України" та ч. 1, 2 ст. 68 Закону України "Про банки та банківську діяльність», Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.
Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій.
Положеннями ч. 1 ст. 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
За ч. 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплатити процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Згідно з вимогами ст. 526-530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
З урахуванням досліджених доказів, зазначених норм законодавства, суд встановив, що між сторонами шляхом приєднання в порядку ст. 634 ЦК України був укладений Кредитний договір, на підставі якого відповідачу було відкрито рахунок, на який встановлено кредитний ліміт. Надалі відповідач користувався кредитними коштами. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористалася, доказів на спростування обставин справи та/або альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором до суду не надала.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № б/н від 14.12.2022 року у розмірі, заявленому позивачем.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
На підставі зазначеного, керуючись статтями 509, 526, 549, 610, 611, 626, 629, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», статтями 2, 10, 11, 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280-283 ЦПК України, суд
ухвалив таке.
Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 16.12.2022 в розмірі 59 505,24 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ять грн 24 коп) гривень, що складається з: 46 457,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 13 048,24 грн – заборгованість за простроченими відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 662,40 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»; ЄДРПОУ: 14360570, місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1Д, Київ, 01001.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено та підписано 31 серпня 2026 року.

Суддя: М. В. Швець