Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
04 серпня 2026 року № 520/710/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заічко О.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛОМ" (вул. Жуковського, буд. 47, кв. 1,м. Одеса, Одеська область,65045, код ЄДРПОУ 36503382) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, код ЄДРПОУ 43983495) про скасування рішення, -  
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛОМ" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про скасування рішення, в якому просить суд:
- скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 1112/4-2040 від 03.12.2025 про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення боргу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що особа, яка є власником частини будівлі, розташованої на земельній ділянці державної чи комунальної власності, не може бути платником орендної плати за цю ділянку в разі відсутності чинного договору оренди, навіть за умови державної реєстрації права власності на нерухомість. Податкове зобов`язання у формі орендної плати виникає лише у випадку наявності зареєстрованого речового права користування земельною ділянкою, зокрема на підставі чинного договору оренди. А тому, у позивача відсутні підстави для сплати орендної плати, у зв`язку з відсутністю чинного договору оренди.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження в порядку передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана сторонам по справі до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС.
Відповідач надав до суду відзив, в якому зазначив, що податковий борг позивача у межах спірних правовідносин виник за самостійно задекларованими податковими зобов`язаннями, існує понад 90 календарних днів від граничної дати сплати орендної плати за поданими до контролюючого органу податкової звітності. І станом на календарну дату винесення ГУ ДПС оскарженого рішення відсутній факт непогашеного зобов`язання держави з приводу повернення платнику податків помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань у сумі, котра перевищує обсяг невиконаного податкового обов`язку платника податків по сплаті самостійно задекларованих податкових зобов`язань. У задоволенні позовних вимог просить відмовити.
Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши матеріали справи, суд установив таке.
ТОВ «Технолом» є платником орендної плати за землю.
Підставою орендної плати є договір оренди землі від 12.12.2018 з оренди земельної ділянки кадастровий номер 6310136900:02:005:0100 площею 1,0868 га з цільовим призначенням в тому числі для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель за адресою: Харківська область, м. Харків, вулиця Морозова, 8.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказаний договір строком дії 01.07.2023, з правом пролонгації.
Разом з цим Позивачем надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з якого вбачається, що на орендованій земельній ділянці розташована нежитлова будівля, яка належить на праві власності ТОВ «Технолом».
17.02.2023 ТОВ «Технолом» надано податкову декларацію з орендної плати за землю № 9027421727 за 2023 рік на суму 622756,59 гривень та визначило податкові зобов`язання по орендній платі на 2023 рік з січня по червень 2023 року.
24.04.2023 у зв`язку з виникненням податкового боргу по орендній платі платнику податків направлено податкову вимогу №0002015-1314-2040 на загальну суму 1200011,56 гривень. Податкова вимога не оскаржувалась, а тому є чинною.
Вказана сума податкового боргу є самостійно задекларованими зобов`язаннями платника, визначеними у поданій податковій звітності з орендної плати за землю відповідно до договору оренди землі від 12.12.2018.
28.08.2023 ТОВ «Технолом» надано уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за землю № 9218035060 за 2023 на суму 622756,59 гривень та додатково визначило податкові зобов`язання по орендній платі на 2023 рік з липня по грудень 2023 року.
У зв`язку з несплатою сум, визначених у вищевказаних податкових деклараціях, протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, ГУ ДПС відповідно до приписів пункту 95.5 статті 95 ПКУ було прийнято Рішення керівника від 03.12.2025 №1112/4-2040 «про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення податкового боргу» у сумі 934 134,90 гривень.
Рішення направлено через електронний кабінет платника на підставі заяви про бажання отримувати документ через електронний кабінет.
Структура податкового боргу складалась із сум заборгованості по орендній платі з юридичних осіб, а саме:
- 103792,76 грн грошові зобов`язання, визначені платником податків у податковій декларації з плати за землю на 2023 рік № 9027421727 по строку сплати 30.05.2023;
- 103792,76 грн грошові зобов`язання, визначені платником податків у податковій декларації з плати за землю на 2023 рік № 9027421727 по строку сплати 30.06.2023;
- 103792,76 грн грошові зобов`язання, визначені платником податків у податковій декларації з плати за землю на 2023 рік № 9027421727 по строку сплати 31.07.2023;
- 103792,76 грн грошові зобов`язання, визначені платником податків у уточнюючий податковій декларації з плати за землю на 2023 рік № 9218035060 по строку сплати 30.08.2023;
- 103792,76 грн грошові зобов`язання, визначені платником податків у уточнюючий податковій декларації з плати за землю на 2023 рік № 9218035060 по строку сплати 02.10.2023;
- 103792,76 грн грошові зобов`язання, визначені платником податків у уточнюючий податковій декларації з плати за землю на 2023 рік № 9218035060 по строку сплати 30.10.2023;
- 103792,76 грн грошові зобов`язання, визначені платником податків у уточнюючий податковій декларації з плати за землю на 2023 рік № 9218035060 по строку сплати 30.11.2023;
- 103792,76 грн грошові зобов`язання, визначені платником податків у уточнюючий податковій декларації з плати за землю на 2023 рік № 9218035060 по строку сплати 02.01.2024;
- 103792,76 грн грошові зобов`язання, визначені платником податків у уточнюючий податковій декларації з плати за землю на 2023 рік № 9218035060 по строку сплати 30.01.2024.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. 
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.).
Приписами пп.пп.16.1.2, 16.1.3, 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до ст. 14 ПК України:
- грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (пп. 14.1.39 п. 14.1);
- податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України (пп.14.1.156 п. 14.1);
- податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п. 14.1).
Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання та з метою виконання вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України 24.04.2023 у зв`язку з виникненням податкового боргу по орендній платі платнику податків направлено податкову вимогу №0002015-1314-2040 на загальну суму 1 200 011,56 гривень. Податкова вимога не оскаржувалась, а тому є чинною. Вказана сума податкового боргу є самостійно задекларованими зобов`язаннями платника, визначеними у поданій податковій звітності з орендної плати за землю відповідно до договору оренди землі від 12.12.2018.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.3. ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Згідно з пп. 19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи. Контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів покладено на органи податкової служби Водночас, пп. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України на контролюючі органи покладено функцію застосування і своєчасного стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль та дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.п. 20.1.32, п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду, якщо платник податків перешкоджає виконанню податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, щодо зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків шляхом накладення арешту на цінні папери та/або кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), та зобов`язання такого платника податків виконати законні вимоги податкового керуючого, передбачені цим Кодексом; звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно з п. п. 95.1, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Пунктом 95.1 ст. 95 ПК України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до п. 95.2 ст. 95 ПК України, стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України, стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
За приписами п. 95.4 ст. 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною другою пункту 95.5 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.
У таких випадках:
рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;
рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.
Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що нормами ПК України встановлено загальний порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетом та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме стягнення коштів, які перебувають у власності боржника (готівка, з рахунків/електронних гаманців), а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна боржника, яке перебуває у податковій заставі.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що стягнення коштів за рахунок готівки, що належить платнику податків та/або коштів з рахунків такого платника у банках за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду може бути здійснене за таких умов:
1) виникнення податкового боргу у результаті несплати грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати;
2) платнику податків направлено податкову вимогу, з дня надіслання якої минуло не менше 30 календарних днів;
3) за умови та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість, водночас, у разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання.
Отже, сукупність вказаних обставин вказує на правомірність рішення контролюючого органу про стягнення коштів платника податків за рахунок готівки або з рахунків, які йому відкриті в банках, на погашення податкового боргу. 
Щодо надання в якості доказу неправомірності оскаржуваного Рішення від 03.12.2025 листа департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 29.09.2023 №6739/0/225-23 про неможливість поновлення Договору оренди суд приймає до уваги доводи відповідача та зазначає таке.
Так, надані ТОВ «Технолом» відомості з Державного реєстру прав нерухомого майна щодо зареєстрованої оренди землі свідчать, що в Державного реєстрі при реєстрації вказаного договору державним реєстратором проставлено позначку дії договору до 01.07.2023, з правом пролонгації.
Аналіз тексту листа департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 29.09.2023 №6739/0/225-23 свідчить, що ТОВ «Технолом» заяву про поновлення зазначеного договору оренди подало з порушенням умов Закону України «Про оренду землі». При цьому, Харківська міська рада визнала за необхідне для надання в оренду земельної ділянки по вул. Морозова, 8 надати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку і витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що застосовується з 01.01.2020. І при цьому Харківська міська рада повідомила порядок і місце подання відповідного пакету документів.
Отже, вказаний лист не може слугувати доказом неможливості поновлення Договору оренди, як зазначено Позивачем у тексті позовної заяви.
Інші доводи позивача висновків про правомірність рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 1112/4-2040 від 03.12.2025 про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачів платіжних послуг/емітентів електронних грошей у рахунок погашення боргу не спростовують.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи сторін в цій справі отримали достатню оцінку.
Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення ГУ ДПС.
Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, перевіривши згідно наведеної норми оскаржуване рішення, суд вважає, що воно не підлягає скасуванню, оскільки прийняте обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, та з дотриманням вимог законодавства.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 241-247,250,255,293,295, 297 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛОМ" (вул. Жуковського, буд. 47, кв. 1,м. Одеса, Одеська область,65045, код ЄДРПОУ 36503382) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, код ЄДРПОУ 43983495) про скасування рішення - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Заічко О.В.