Справа №750/16939/25
Провадження №2-а/751/118/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого – судді Топіхи Р.М., 
секретаря судового засідання Островської А.С.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідачі: Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департамент патрульної поліції, 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції Мироносенко Марії Миколаївни про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.
10 грудня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду міста Чернігова з адміністративним позовом до відповідачів про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6291415 від 06 грудня 2025 року, закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, визнання дій працівників поліції лейтенанта
Мироносенко М.М. та капітана ОСОБА_2 такими, що суперечать вимогам КУпАП та Закону України «Про національну поліцію».
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 06 грудня 2025 року о 13 годині
37 хвилин по вул. Гетьмана Полуботка, 94, у місті Чернігові він був зупинений лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Чернігівській області Мироносенко М.М., яка повідомила, що він порушив вимоги п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, здійснивши проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофора на перехресті вулиць Оборонців Чернігова та Гетьмана Полуботка. Не погоджується зі складеною щодо нього постановою серії ЕНА № 6291415, оскільки правопорушення не вчиняв. Він завершував маневр руху і жовтий сигнал загорівся вже під час проїзду перехрестя, що згідно правил дорожнього руху не є порушенням, водій має право завершити маневр, якщо зупинка може створити аварійну ситуацію. На його законне прохання надати докази правопорушення лейтенант поліції Мироносенко М.М. повідомила, що відеозапису у неї немає, а нібито є у її напарника капітана поліції Коваля О.В., який продемонстрував свій особистий мобільний телефон, на який здійснював відеозапис правопорушення, при цьому не надав жодного службового документа чи інструкції, що дозволяє використання особистих засобів фіксації. Після чого, позивач заявив клопотання про перенесення розгляду справи для залучення адвоката, однак у задоволенні клопотання було неправомірно відмовлено. Поліцейські не забезпечили йому належних умов для реалізації права на захист. Крім того, патрульний автомобіль був без увімкнених проблискових маячків, що порушує вимоги Правил дорожнього руху при зупинці транспортного засобу. Посвідчення капітана ОСОБА_2 було не встановленого зразка, що унеможливлює належну ідентифікацію службової особи. 
Вважає, що постанова серії ЕНА № 6291415 є необґрунтованою, винесеною без жодного належного доказу, оформлена з порушенням прав позивача, та такою, що підлягає скасуванню.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Чернігова 
Супруна О.П. від 11 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху.
Відповідно до розпорядження керівника апарату Деснянського районного суду міста Чернігова від 30 червня 2026 року № 41 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з призначенням судді Супруна О.П. на посаду судді Чернігівського апеляційного суду.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2026 року визначено для розгляду справи суддю Маринченко О.А.
Ухвалою судді від 02 липня 2026 року справу № 750/16939/25 передано на розгляд Новозаводському районному суду міста Чернігова за підсудністю.
Ухвалою судді від 28 липня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
У встановлений судом строк від представника Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 45-55), відповідно до якого у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю. Вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, 06 грудня 2025 року о 13 годині 13 хвилин в місті Чернігові водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Опель Віваро» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , здійснив рух через перехрестя вул. Оборонців та вул. Гетьмана Полуботка на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3.ґ) Правил дорожнього руху. Мироносенко М.М. є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді інспектора взводу № 1 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП, має звання лейтенант поліції, а отже у відповідності до ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема за ч. 2 
ст. 122 КУпАП.
Таким чином, виявивши порушення Правил дорожнього руху, поліцейський вжив заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та, як наслідок, у результаті розгляду справи винесла щодо ОСОБА_1 постанову серії ЕНА № 6291415 від
06 грудня 2025 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, з накладенням штрафу в розмірі 510 гривень. 
Із відеозапису відеозапису реєстратора, встановленого в службовому автомобілі, вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом марки «Опель Віваро» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора. Отже, наявним відеозаписом повністю підтверджується факт вчинення порушення ОСОБА_1 вимог п. 8.7.3.ґ) Правил дорожнього руху, що є достатньою і належною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП. 
Крім того, зазначають, що розгляд справи було задокументовано за допомогою портативного відеореєстратора № 474250, проте зважаючи на те, що вчинення правопорушення відбулося 06 грудня 2025 року, тому в силу вимог чинного законодавства, 30-ти денний строк зберігання вказаного відеозапису сплив, у зв`язку з чим такий відеозапис було видалено системою автоматично.
Доводи позивача про те, що подія правопорушення була зафіксована з порушенням вимог Інструкції № 1026, а саме на власний мобільний телефон поліцейського, не відповідає дійсності та є безпідставною, оскільки під час розгляду справи, з метою відтворення та ознайомлення з відеозаписом позивача, поліцейським було завантажено відеодоказ на телефон, що не є порушенням в частині збирання доказів суб`єктом владних повноважень.
Поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Позивачу було повідомлено про суть вчиненого ним правопорушення. До початку винесення оскаржуваної постанови поліцейська оголосила про початок розгляду справи, позивача ознайомлено з правами, якими користується особа, щодо якої проводиться розгляд справи та жодним чином не перешкоджала ОСОБА_1 у реалізації вказаних прав, про що останній у п. 8 та п.9 постанови поставив власні підписи.
Отже, інспектор взводу № 1 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП Мироносенко М.М. під час розгляду справи діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а винесена постанова повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Позивачем до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених вимог. Крім того, незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності. Всі зауваження позивача не знаходять свого підтвердження та носять суто суб`єктивний характер, свідчать лише про намагання уникнути адміністративної відповідальності.
На підставі ст. 262 КАС України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
06 грудня 2025 року інспектором взводу № 1 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенантом поліції Мироносенко Марією Миколаївною складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕНА № 6291415, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень за те, що
він 06 грудня 2025 року о 13 годині 13 хвилин в місті Чернігові по вул. Гетьмана Полуботка, 53, керуючи транспортним засобом марки «Опель Віваро» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , здійснив рух через перехрестя вул. Оборонців та вул. Гетьмана Полуботка на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3.ґ) Правил дорожнього руху (а.с. 3).

ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін.
Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; неупереджено; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.
На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Слід також зазначити, що за положеннями ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Нормами Закону України «Про Національну поліцію» до повноважень національної поліції відповідно до покладених на неї обов`язків належать: виявляти причини та умови, вживати заходів щодо попередження та усунення виявлених адміністративних правопорушень; патрульні поліцейські уповноважені перевіряти документи, що посвідчують особу, чи документи, що підтверджують певне право особи; складати протоколи про адміністративні правопорушення, застосовувати інші передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення; у випадках, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання.
Згідно з положеннями ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, у тому числі за частинами 1, 2, 3, 4, 6, 7 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Статтею 258 КУпАП визначено, що протокол не складається, у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
Відповідно до висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладених у постанові від 14 лютого 2018 року по справі 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало, як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення ним Правил дорожнього руху, що виявилось у здійсненні руху на перехресті на заборонений жовтий сигнал світлофора.
Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Відповідно до п. 8.7.3. Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Відповідно до п. 8.10 Правил дорожнього руху, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки» якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
Згідно з п. 8.11 Правил дорожнього руху водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.
Отже, Правила дорожнього руху передбачають окремі випадки, які надають право водію проїхати на жовтий сигнал світлофора.
При цьому тлумачення конструкції пунктів 8.10, 8.11 Правил дорожнього руху дає змогу зробити висновок, що вони передбачають можливість проїзду світлофора на жовтий сигнал автомобілем, який ще не перетнув місце розташування світлофора, при цьому водій не в змозі зупинитися перед ним без застосування екстреного гальмування.
За нормами процесуального права виключно на підставі доказів, тобто на підставі фактичних даних, суд встановлює наявність або відсутність певних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. 
Детально дослідивши відеозапис з відеореєстратора автомобіля патрульної поліції, що наданий відповідачем до відзиву, суд встановив, що транспортний засіб марки «Опель Віваро» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , зупинившись перед перехрестям, розпочинає рух на жовтий сигнал світлофора який розташований праворуч від нього.
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що у діях водія
 ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, тому постанова від 06 грудня 2025 року ЕНА № 6291415 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, винесена інспектором взводу № 1 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенантом поліції Мироносенко М.М. з дотриманням вимог КУпАП, права позивача не були порушені, тому підстав для задоволення позову суд не знаходить. 

Керуючись статтями 7, 14-1, 121, 222, 245, 251, 252, 254, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху України, статтями 2, 6, 20, 72, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції Мироносенко Марії Миколаївни, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації:
 АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Управління патрульної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська, буд. 66).

Відповідач: інспектор взводу № 1 роти № 4 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенант поліції Мироносенко Марія Миколаївна (місцезнаходження: 14037, м. Чернігів, вул. Громадська, буд. 66).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ 40108646).

Суддя  Р.М. Топіха