Дата документу 24.08.2026 | Справа № 554/10544/26
| Провадження № 2/554/5090/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 серпня 2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді - Михайлової І.М.
за участю секретаря судового засідання - Станкевич Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяна Леонідівна, Приватний нотаріус Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
в с т а н о в и в:
У липні 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяна Леонідівна, Приватний нотаріус Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Позов обґрунтовано тим, що 02.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 9465. Відповідно до вказаного напису, з позивача на користь АТ «ПУМБ» (як правонаступника АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ») звернуто стягнення грошових коштів у розмірі 30422,98 грн заборгованості за Кредитним договором (Договором карткового рахунку) № 26255018759697 від 07.01.2012 року за період з 26.04.2018 року по 26.04.2019 року, а також 500 грн плати нотаріусу, всього — 30 922,98 грн. На підставі вказаного виконавчого напису здійснюється примусове стягнення.
Виконавчі дії вчиняються приватним виконавцем Павелків Т.Л., якою 03.06.2024 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату позивача та накладено арешт на рахунки позивача.
Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом з порушенням статті 88 Закону України «Про нотаріат» та встановленого порядку, оскільки заборгованість не є безспірною, у зв`язку з чим позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 17.07.2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.
13.07.2026 року представник відповідача АТ «ПУМБ» Марущак О.М. засобами електронної пошти надіслала до суду заяву про визнання позовних вимог. Просила позов задовольнити та стягнути з відповідача 50 % від суми судового збору, сплаченого позивачем на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 02.05.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, відповідно до якого з позивача на користь АТ «ПУМБ» (як правонаступника АТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ») звернуто стягнення грошових коштів у розмірі 30 422,98 грн заборгованості за Кредитним договором (Договором карткового рахунку) № 26255018759697 від 07.01.2012 року за період з 26.04.2018 року по 26.04.2019 року, а також 500,00 грн плати нотаріусу, а всього — 30922,98 грн. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 9465.
03.06.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л.
відкрито виконавче провадження ВП № 59187847 з примусового виконання вказаного виконавчого напису.
Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» (тут і далі - у редакції, чинній на час вчинення нотаріальної дії, виникнення спірних правовідносин) та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок).
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).
Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у главі 14 Закону України «Про нотаріат» та главі 16 розділу II Порядку.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу II Порядку).
Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису (підпункт 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку).
Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку).
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.
Згідно із п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172».
У постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».
Вказані висновки також підтверджено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 15.01.2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278гс18).
У постановах Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі № 204/4071/14 (провадження № 61-360св18), від 09.02.2022 року у справі № 547/210/20 (провадження № 61-16834св21) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Позов ОСОБА_1 обґрунтований наявністю спору про розмір заборгованості та дійсність платежів, відсутністю укладеного між сторонами нотаріально посвідченого кредитного договору.
13.07.2026 року представником відповідача подано заяву про визнання позову.
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Оскільки представник відповідача визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, ураховуючи, що представник відповідача визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 532,48 грн (1064,96 грн х 50%), та 532,48 грн судового збору підлягає поверненню на користь позивача з державного бюджету.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 142, 247, 259, 263 – 265, 353 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяна Леонідівна, Приватний нотаріус Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню- задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений i?eaaoiei iioa??onii Ee?anueiai i?nueiai iioa??aeuiiai ie?oao Oa?i? Iaoae??? Noai?neaa?aii? 02 травня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за №9465, про стягнення з Ai?iiyinueiai Aieiaeie?a Aieiaeie?iae?a ia ei?enou Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» caai?aiaaiino? a noi? 30922,98 a?i.
Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 532,48 грн.
Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50% сплаченого судового збору у розмірі 532,48 грн згідно платіжних інструкцій №1774-8795-1945-2477 від 08.01.2026 року та №8420-0751-2696-1975 від 02.07.2026.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», адреса місцезнаходження: 01070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, ЄДРПОУ 14282829.
третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяна Леонідівна, адреса місцезнаходження: 01135, м. Київ, вул. Златоустівська, 55, оф. 61, 62, ЄДРПОУ 3223901456;
третя особа: Приватний нотаріус Хара Наталія Станіславівна, адреса місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд.37-41, оф.215. 

Суддя          І.М. Михайлова