Справа № 301/2805/25

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/114/26, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 25.12.2025.
Цією постановою, з урахуванням постанови Іршавського районного суду Закарпатської області від 05.02.2026 про виправлення описки:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 06 (шість) місяців.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 грн 60 коп. на користь держави.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 491367 від 23.10.2024 та постанови судді від 25.12.2025 вбачається, що 23.10.2025 о 08 год 25 хв в с. Білки, вул. Східна, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ЗИЛ», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, при об`їзді велосипедиста, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював його обгін, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оспорюючи фактичні обставини вчиненого ним адміністративного правопорушення та кваліфікацію його дій, просить постанову судді від 25.12.2025 скасувати та прийняти нову, якою застосувати відносно нього штраф. Стверджує, що постанова є незаконною в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а саме позбавлення його права керування строком на шість місяців, прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, зокрема відсутні докази потерпілих із тяжкими тілесними ушкодженнями, а відтак відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КупАП. Претензії з боку учасників дорожньо-транспортної пригоди теж відсутні, шкоду відшкодовано у повному обсязі. Однак судом застосовано відносно нього суворе покарання. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи та не дав оцінки доказам у їх сукупності. Крім того, в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку. В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 вказує на те, що участі у розгляді справи не брав, оскільки між ним і потерпілою стороною вирішені всі питання. Повісток про розгляд справи не отримував, про постанову дізнався з виконавчої служби. 

-2-

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 , його захисник-адвокат Белла Т. А. та потерпіла ОСОБА_3 на розгляд справи щодо ОСОБА_1 не з`явилися, судову кореспонденцію отримували, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Белли Т. А. та потерпілої ОСОБА_3 , що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 269, 271 КУпАП. Разом з тим, враховуються заяви ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Белли Т. А. про розгляд справи без їх участі.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а його апеляційна скарга - задоволенню частково, з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, останній не брав участь у розгляді справи, при цьому в матеріалах справи наявні відомості про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови поза межами строку на апеляційне оскарження. Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя та захист причини пропуску строку на подання апеляційної скарги визнаються поважними, у зв`язку з чим клопотання підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Оцінка доказів відповідно до ст. 252 КУпАП здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
За приписами до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

-3-

Cуд першої інстанції всебічно й повно дослідивши матеріали справи, вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки останній 23.10.2025 о 08 год 25 хв в с. Білки, вул. Східна, керуючи транспортним засобом «ЗИЛ», державний номерний знак НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, при об`їзді велосипедиста, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював його обгін, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. 
Порушення ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху України підтверджується, як протоколом про адміністративні правопорушення серії ЕПР 1 № 491367 від 23.10.2024, так і даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 23.10.2024, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення цим доказам суд дав належну оцінку та вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за 124 КУпАП, що останнім не оспорюється.
Між тим, при застосуванні до ОСОБА_1 адміністративного стягнення судом першої інстанції не враховано характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , його майновий стан, ступінь вини, ставлення до вчиненого.
Згідно ст. 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Зі змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що в ній відсутні належні обґрунтування та мотиви обрання судом саме такої міри та виду адміністративного стягнення з огляду на справедливий баланс між адміністративним проступком та мірою відповідальності.
Статтею 24 КУпАП передбачено, що обставинами які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.
Обставини, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, є проявом принципу індивідуалізації покарання.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних 

-4-

правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Накладаючи адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції не врахував належним чином обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутність обстави, які його обтяжують, дані про особу ОСОБА_1 та застосував до останнього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке в даному випадку, є занадто суворим і тому його застосування не відповідає балансу відповідності між адміністративним проступком та застосованою за це мірою відповідальності.
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення до ОСОБА_1 апеляційним судом враховується те, що останній вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, має на утриманні малолітніх дітей, а також відсутність претензій зі сторони потерпілої, даних про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної чи кримінальної відповідальності та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.
Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає за необхідне змінити судове рішення в частині накладення адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 25.12.2025.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Ірщавського районного суду Закарпатської області від 25.12.2025 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в частині накладання адміністративного стягнення змінити.
Застосувати до ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
У решті постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 25.12.2025 щодо ОСОБА_4 залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя