ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
21 серпня 2026 року | Справа № 280/5933/26 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд.13, прим 23, код ЄДРПОУ 42822115)
до Тернопільської митниці (46004,м.Тернопіль,вул.Текстильна, буд. 38, код ЄДРПОУ 43985576)
про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:
15.06.2026 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" (далі – позивач) до Тернопільської митниці (далі – відповідач), відповідно до якої позивач просить суд: 
визнати протиправним та скасувати Рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості товару № UA403070/2026/000092/2 від 18.02.2026 року.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними. Позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 
Ухвалою суду від 22.06.2026 відкрито провадження в адміністративній справі розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 19.08.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовлено.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.
21.07.2025 року ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» (м. Запоріжжя) (Покупець) уклало з компанією «Changzhou Dongfeng Agricultural Machinery Group Co., Ltd.» (Китай) (Продавець) зовнішньоекономічний контракт № DF/2 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
В подальшому компанією «Changzhou Dongfeng Agricultural Machinery Group Co., Ltd.» відповідно до умов даного зовнішньоекономічного Контракту, Специфікації № 2026-2 від 15.10.2025 та рахунку-фактури № DF2026-2 від 12.11.2025 було здійснено поставку ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» товарів, а саме: тракторів для сільськогосподарських робіт, колісних, нових, марки DONGFENG, моделей 244DHX, 244DG2U та 404DG2U.
Перевезення товару здійснювалось відповідно до умов Договору на перевезення зовнішньоторговельних вантажів № 0303/912/25 від 03.03.2025, укладеного ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «АМТ» з компанією “Global Container Lines SIA”. Вартість транспортних витрат товариства до митного кордону України склала 14 400,00 доларів США.
16.06.2026 року уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення Рекун А.В. було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40АА № 26UA403070001455U7, у графі 31 якої зазначені заявлені до митного оформлення товари.
До даної митної декларації, як вбачається із інформації, що міститься в гр. 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення були подані наступні документи:
- пакувальний лист № б/н від 12.11.2025;
- рахунок-фактура (інвойс) № DF2026-2 від 12.11.2025;
- коносамент № BW25110643 від 28.11.2025;
- накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № 629246 від 31.01.2026;
- накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № 629279 від 31.01.2026;
- накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № 629295 від 31.01.2026;
- накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № 629303 від 31.01.2026;
- накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) № 629329 від 31.01.2026;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №523 від 26.01.2026;
- банківський платіжний документ, що стосується товару - Заявка 603 від 26.01.2026;
- банківський платіжний документ, що стосується товару - Заявка 604 від 26.01.2026;
- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №G260130-13 від 30.01.2026;
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Акт виконаних послуг від 12.02.2026;
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Довідка про транспортні витрати від 30.01.2026;
- документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Заявка на перевезення 37 від 21.11.2025;
- прейскурант (прайс-лист) виробника товару - Прайс-лист від 06.10.2025;
- некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість (крім позначених кодами 3001 – 3021, 3023) - Комерційна пропозиція від 06.10.2025;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 2026-2 від 15.10.2025;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 3 від 26.01.2026;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № DF/2 від 21.07.2025;
- договір (контракт) про перевезення №0303/912/25 від 03.03.2025;
- електронний сертифікат про непреференційне походження товару, факт видачі та/або зміст якого митний орган може перевірити на веб сайті компетентного органу (організації), що видав сертифікат №25C3204A0108/00147 від 11.12.2025;
- інші некласифіковані документи - Список номерів шасі від 12.11.2025;
- інші некласифіковані документи - Технічні характеристики 1 від 12.11.2025;
- інші некласифіковані документи - Технічні характеристики 2 від 12.11.2025;
- інші некласифіковані документи - Технічні характеристики 3 від 12.11.2025.
Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товарів, підприємству було направлено електронне повідомлення від 16.02.2026 року, відповідно до якого виявлені розбіжності у наданих документах, які, на думку митниці, впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів. Цим же повідомленням, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митницею були додатково витребувані від позивача наступні документи, передбачені частинами 2 та 3 ст. 53 МКУ: додаткові угоди до контракту; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, у тому числі які підтверджують сплату транспортно-експедиційних послуг; копію митної декларації країни відправлення з наявними відмітками митних органів країни відправлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; каталоги, специфікації виробника товару.
Листом № 170201 від 17.02.2026 товариство надало митниці виписку з власного банківського рахунку, лист Global Container Lines SIA № 0911/1-2 від 11.09.2025 щодо надання 15 безкоштовних днів зберігання у портах прибуття та повідомило митницю про протиправність вимог митниці про надання інших додаткових документів, зазначивши, що усі наявні у підприємства документи, які підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, повною мірою підтверджують розрахунок митної вартості, здійснений декларантом, у зв`язку з чим будь-які інші додаткові документи у ході митного оформлення задекларованого товару надаватись не будуть та висловило прохання здійснити митне оформлення за наявними документами.
18.02.2026 року відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA403070/2026/000092/2, відповідно до якого, митна вартість задекларованих Товарів №№ 1-2 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МК України, а також відмовлено у митному оформленні випуску товарів шляхом оформлення картки відмови № UA403070/2026/000108.
Підприємство задекларувало зазначену партію товару, а митниця випустила товар у вільний обіг за ЕМД №26UA403070001670U5 від 19.02.2026 із застосуванням індивідуальної гарантії ПРАТ «УПСК» № 26UA120012000F5F3 від 19.02.2026.
Позивач вважає, що митний орган безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості вказаного вище товару, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Як зазначено у ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 Митного кодексу України).
Згідно з ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: (…) в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; (…) 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.
За результатами роботи з аналізу, виявлення та оцінки ризиків посадова особа здійснює заходи, передбачені статтею 54 МК України.
Відповідно до статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна базуватись на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається податками, чи аналогічного товару і не повинна базуватись на вартості товару вітчизняного походження або на довільних чи фіктивних оцінках.
Згідно з частиною 4 статті 337 МК України, контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Єдиний підхід до здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками встановлено Порядком здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 серпня 2015 р. за № 1021/27466, із змінами (далі - Порядок №684).
За результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками, що здійснюється відповідно до статті 337 МК України, митні органи обирають форми та обсяг митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування інструментів з управління ризиками.
Суд звертає увагу, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.
Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.
Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).
В оскаржуваному Рішенні про коригування митної вартості, у графі 33, митниця зазначає розбіжності, які на її думку унеможливили митне оформлення задекларованих товарів за основним методом і стали підставою для здійснення коригування, а саме:
1.«Відповідно до відомостей декларації митної вартості від 16.02.2026 №б/н, до ціни товару додані витрати на транспортування в сумі 14400, 00 доларів США, еквівалент 620668, 80 грн. З метою підтвердження зазначених витрат надано до митного оформлення такі документи: договір на перевезення зовнішньоекономічних вантажів від 03.03.2025 № 0303/912/25, укладений з експедитором «Global Container Lines SIA», рахунок від 30.01.2026 № G260130-13 на оплату транспортно-експедиторських послуг, довідка про транспортні витрати від 30.01.2026 №б/н, Акт виконаних робіт від 12.02.2026 №б/н, заявку на міжнародне морське перевезення вантажу морським транспортом (фрахт) від 21.11.2025 №37. Відповідно до рахунку від 30.01.2026 №G260130-13 та акту виконаних робіт від 12.02.2026 №б/н визначено витрати на транспортування партії товарів в контейнері. Витрати на перевезення враховують: вартість морського фрахту, включаючи перевантаження: Шанхай, Китай-Гданськ, Польща становить 9400, 00 доларів США; міжнародна залізнична доставка, включаючи перевантаження: Гданськ, Польща -митний перехід, Мостиська- Пшемисль становить 5000, 00 доларів США; міжнародна залізнична доставка, включаючи перевантаження: митний перехід Мостиська-Пшемисль - Тернопіль, Україна становить 5160, 00 доларів США. Загальна вартість наданих послуг за перевезення склала 18850, 00 доларів США включаючи перевантаження контейнерів. У відповідності до відомостей, зазначених у митній декларації від 16.02.2026 № 26UA403070001455U7 та коносаменті від 21.11.2025 № BW25110643 поставку оцінюваної партії товару здійснено морським транспортом у контейнерах з порту SHANGHAI, CHINA до порту Gdansk, POLAND. Разом з цим, згідно із даних, наведених у накладній УМВС від товар переміщувався з порту Gdansk, POLAND, Медика - Мостиська та до м. Тернопіль залізничним транспортом. Враховуючи вищезазначене, товар був перевантажений у порту Gdansk, що свідчить про наявність додаткових витрат, пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару. До митного оформлення надано супровідні документи Т1 від 30.01.2026 №26PL322080NS56DKK4, 26PL322080NS56YJK0, 26PL322080NS56YQK2, 26PL322080NS563LK2, 26PL322080NS563RK7 та залізничні накладні від 31.01.2026 №№629246, 629279, 629295, 629303, 629329. Тобто, з наведеного вбачається що товар знаходився на зберіганні з моменту вивантаження з судна та завантаження на потяг. Також, відповідно до напису на коносаменті від 28.11.2025 № BW25110643 «Global Container lines Latvija SIA’s responsibility ceases at port of discharge” перевізник не відповідає за вантаж в порті розвантаження, що не відповідає даним, зазначеним у рахунку від 30.01.2026 № G260130-13 в частині сплати за перевантаження. Відповідно до пункту 11 заявки транспортно-експедиційне обслуговування №37 від 21.11.2025 додаткова послуга у вигляді перевантаження (“overload”) Замовником ТОВ «Торговий дім АМТ» у Експедитора «Global Container Lines SIA» не замовлялась, що не відповідає наданим до митного оформлення рахунку №G260130-13 від 30.01.2026 та акту виконаних робіт від 12.02.2026, де до вартості морського фрахту та міжнародної залізничної поставки включено навантажувально-розвантажувальні операції, перевантаження… 
...Пунктом 2.17 договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 03.03.2025 №0303/912/25 передбачено, що замовник зобов`язується оплатити фрахт, послуги із завантаження-розвантаження, стивідорнівитрати (якщо такі є), витрати за понаднормове використання лінійного контейнерного обладнання, а також інші взаємоузгоджені платежі, що належать Виконавцю за виконані послуги з перевезення та оброблення вантажів згідно з тарифами. Проте у наданих до митного оформлення фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 30.01.2026 №G260130-13, та Акті виконаних послуг від 12.02.2026 наявні відомості щодо плати за фрахт з урахування перевалки на НРР (навантажувально-розвантажувальні роботи) та відсутні відомості щодо плати за зберігання контейнерів у порту призначення до перевантаження 'їх на потяг. Таким чином, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ подані до митного оформлення документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме - витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до ввезення на митну територію України, передбачених частиною 10 статті 58 МКУ. У наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо вартості витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів. Враховуючи вищезазначені розбіжності, неможливо здійснити перевірку числового значення заявленої митної вартості оцінюваних товарів, транспортна складова не розраховується.».
Суд не погоджується із такими твердженнями відповідача з огляду на наступне.
З матеріалів прави судом встановлено, що перевезення товару здійснювалось на підставі Договору на перевезення зовнішньоторговельних вантажів №0303/912/25 від 03.03.2025, укладеного з «GLOBAL CONTAINER LINES SIA».
Відповідно до п. 1.1. Договору, цей договір регулює взаємовідносини сторін під час виконання міжнародних перевезень та/або мультимодальних перевезень зовнішньоторговельних вантажів замовника в морських контейнерах.
Відповідно до п. 1.2. Договору, Виконавець зобов`язується здійснити міжнародне перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом у стандартних 20-ти, 40-ка та 45-ти футових контейнерах за маршрутами та інструкціями, зазначеними Замовником, за взаємно затвердженими умовами та тарифами.
Відповідно до пункту 3.1. Договору, вартість транспортних витрат зазначається в інвойсі Виконавця. Замовник зобов`язується оплатити Виконавцю перевезення (морський фрахт, наземне перевезення), а також усі інші платежі, пов`язані з перевезенням вантажів.
Тобто умовами Договору прямо передбачено, що вартість перевезення та всі пов`язані з ним платежі відображаються саме в інвойсі Виконавця, а не обов`язково деталізуються окремими рахунками чи окремими рядками за кожною технічною операцією в межах мультимодального маршруту.
Відповідно до пункту 3.3 Договору №0303/912/25 від 03.03.2025, у випадку перевантаження контейнера (контейнерів) на інший транспортний засіб в проміжному порту або терміналі вартість даного перевантаження включається в загальну вартість перевезення (фрахту), що зазначена в рахунку (інвойсі) та акті виконаних робіт.
Заявкою №37 від 21.11.2025 сторонами погоджено мультимодальний маршрут перевезення товару: Шанхай, Китай — Гданськ, Польща — Тернопіль, Україна, а також тип транспортного засобу: судно-контейнеровоз та залізничний транспорт. Загальна вартість послуг за маршрутом Шанхай — Тернопіль погоджена сторонами в сумі 3770,00 доларів США за один контейнер.
На підтвердження транспортної складової митної вартості позивачем було надано митниці договір на перевезення №0303/912/25 від 03.03.2025, заявку на перевезення №37 від 21.11.2025, коносамент №BW25110643 від 28.11.2025, рахунок №G260130-13 від 30.01.2026, довідку про транспортні витрати від 30.01.2026, акт виконаних робіт від 12.02.2026, транзитні документи Т1 № №26PL322080NS56DKK4, 26PL322080NS56YJK0, 26PL322080NS56YQK2, 26PL322080NS563LK2, 26PL322080NS563RK7 від 30.01.2026 та залізничні накладні №№629246, 629279, 629295, 629303, 629329 від 31.01.2026.
Вказані документи у своїй сукупності повністю підтверджують як сам факт перевезення товару, так і числове значення транспортної складової митної вартості.
Зокрема, рахунком №G260130-13 від 30.01.2026 підтверджено вартість перевезення п`яти контейнерів HASU5190419, MRKU4533038, HASU4025913, MRSU5933725, TCNU6577 058 у загальній сумі 18850,00 доларів США, а саме: морський фрахт, включаючи перевантаження, за маршрутом Шанхай, Китай — Гданськ, Польща — 9400,00 доларів США; міжнародна залізнична доставка, включаючи перевантаження, за маршрутом Гданськ, Польща — митний перехід Мостиська-Пшемисль — 5000,00 доларів США; міжнародна залізнична доставка, включаючи перевантаження, за маршрутом митний перехід Мостиська-Пшемисль — Тернопіль, Україна — 4450,00 доларів США.
Оскільки до митної вартості товарів підлягають включенню витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, Позивачем було включено до митної вартості витрати на перевезення товару до митного кордону України у сумі 14400,00 доларів США, а саме: морський фрахт, включаючи перевантаження, за маршрутом Шанхай, Китай — Гданськ, Польща — 9400,00 доларів США та міжнародну залізничну доставку, включаючи перевантаження, за маршрутом Гданськ, Польща — митний перехід Мостиська- Пшемисль — 5000,00 доларів США.
Вартість міжнародної залізничної доставки за маршрутом митний перехід Мостиська- Пшемисль — Тернопіль, Україна у сумі 4450,00 доларів США до митної вартості не включалась, оскільки такі витрати понесені після ввезення товару на митну територію України та не є витратами на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України.
Таким чином, до митної вартості було включено саме ту частину транспортних витрат, яка відповідно до положень ч. 10 ст. 58 МК України підлягає включенню до митної вартості товарів.
Щодо посилання митниці на напис у коносаменті від 28.11.2025 № BW25110643 «Global Container lines Latvija SIA's responsibility ceases at port of discharge» суд зазначає наступне.
Такий напис у коносаменті визначає лише межі відповідальності морського перевізника за вантаж у межах морського етапу перевезення до порту розвантаження Gdansk, Poland, однак не свідчить про завершення всього мультимодального перевезення товару за Договором №0303/912/25 від 03.03.2025 та Заявкою №37 від 21.11.2025.
Коносамент є документом, який підтверджує прийняття вантажу до морського перевезення та умови морського етапу перевезення. Натомість рахунок №G260130-13 від 30.01.2026, довідка про транспортні витрати від 30.01.2026 та акт виконаних робіт від 12.02.2026 оформлені на виконання Договору №0303/912/25 від 03.03.2025 та підтверджують комплексну вартість мультимодального перевезення за маршрутом Шанхай — Гданськ — Тернопіль.
Тому припинення відповідальності морського перевізника за вантаж у порту розвантаження не означає, що Виконавець не міг організовувати подальше перевантаження контейнерів та міжнародну залізничну доставку в межах погодженого сторонами мультимодального маршруту.
Більше того, сам коносамент містить відомості про те, що вантаж прямує транзитом в Україну за рахунок та ризик вантажоодержувача. Отже, зазначений напис у коносаменті не суперечить рахунку №G260130-13 від 30.01.2026, а навпаки підтверджує, що після завершення морського етапу у порту Gdansk подальше перевезення та пов`язані з ним витрати здійснювались за рахунок вантажоодержувача в межах окремо погодженого мультимодального перевезення.
Таким чином, митниця безпідставно ототожнила межі відповідальності морського перевізника за коносаментом із питанням вартості перевантаження та подальшого перевезення за Договором №0303/912/25 від 03.03.2025. Напис у коносаменті про припинення відповідальності перевізника у порту розвантаження не спростовує даних рахунку №G260130-13 від 30.01.2026, довідки про транспортні витрати та акту виконаних робіт щодо включення перевантаження до загальної вартості перевезення.
Щодо посилання митниці на відсутність відомостей щодо вартості витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, суд зазначає наступне.
Митницею не розмежовано різні за своєю правовою та економічною природою витрати, а саме: витрати на доставку товару до порту відвантаження та завантаження товару на борт судна в порту відвантаження, які відповідно до умов FOB та умов зовнішньоекономічного контракту входять до контрактної ціни товару, та навантажувально-розвантажувальні роботи, перевантаження й обробку контейнера в межах подальшого мультимодального маршруту перевезення, які входять до загальної вартості перевезення.
Так, товарна партія поставлялась на умовах FOB Shanghai згідно з міжнародними торговельними правилами Інкотермс-2010.
Відповідно до п.п. 3.1.1 Контракту № DF/2 від 21.07.2025, у разі використання правил Інкотермс FOB продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в погоджену дату або в межах погодженого строку в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу товару.
Цим же пунктом Контракту передбачено, що ціна FOB означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки товару в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.
Отже, витрати на доставку товару до порту відвантаження та завантаження товару на борт судна в порту Shanghai вже включені до контрактної ціни товару та не є окремою витратою Позивача, яка повинна додатково підтверджуватись окремими рахунками, актами чи платіжними документами.
Крім того, відповідно до п. 4.2 Контракту № DF/2 від 21.07.2025, у ціну Товару включена вартість упаковки і маркування. Отже, витрати, пов`язані з пакуванням, маркуванням та підготовкою товару до транспортування, вже включені до контрактної ціни товару та не є окремими витратами позивача.
Натомість навантажувально-розвантажувальні роботи, перевантаження та обробка контейнера після прийняття товару до міжнародного перевезення, зокрема під час зміни виду транспорту в межах мультимодального маршруту Шанхай — Гданськ — Тернопіль, є складовими процесу перевезення контейнера та іншими платежами, пов`язаними з перевезенням вантажу, у розумінні пункту 3.1 Договору №0303/912/25 від 03.03.2025.
Такі витрати є повністю підтвердженими наданими до митного оформлення документами, а саме рахунком №G260130-13 від 30.01.2026, довідкою про транспортні витрати від 30.01.2026 та актом виконаних робіт від 12.02.2026, оскільки включені до загальної вартості перевезення п`яти контейнерів HASU5190419, MRKU4533038, HASU4025913, MRSU5933725, TCNU6577 058 у сумі 18850,00 доларів США.
Той факт, що такі витрати не виділені окремим рядком у рахунку чи акті, не свідчить про їх не підтвердження, оскільки відповідно до пункту 3.1 Договору №0303/912/25 від 03.03.2025 вартість транспортних витрат та інших платежів, пов`язаних із перевезенням вантажів, зазначається в інвойсі Виконавця, а відповідно до пункту 3.3 цього ж Договору у випадку перевантаження контейнера на інший транспортний засіб у проміжному порту або терміналі вартість такого перевантаження включається в загальну вартість перевезення, що зазначена в рахунку та акті виконаних робіт.
Таким чином, витрати на завантаження товару на борт судна в порту відвантаження включені до ціни товару відповідно до умов FOB та п.п. 3.1.1 Контракту № DF/2 від 21.07.2025; витрати на упаковку і маркування включені до ціни товару відповідно до п. 4.2 Контракту; а витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи, перевантаження та обробку контейнера в межах погодженого сторонами мультимодального маршруту включені до загальної вартості перевезення відповідно до пунктів 3.1 та 3.3 Договору №0303/912/25 від 03.03.2025 та підтверджені рахунком, довідкою про транспортні витрати і актом виконаних робіт.
При цьому пункт 2.17 Договору №0303/912/25 від 03.03.2025, на який посилається митниця, передбачає лише загальний обов`язок Замовника оплатити фрахт, послуги із завантаження-розвантаження, стивідорні витрати, витрати за понаднормове використання лінійного контейнерного обладнання, а також інші взаємоузгоджені платежі, якщо такі витрати виникають та належать Виконавцю за виконані послуги.
Однак сама наявність у Договорі такої загальної умови не свідчить про те, що у спірному перевезенні Позивачем були понесені окремі додаткові витрати на навантаження, вивантаження, обробку, стивідорні послуги чи інші навантажувально- розвантажувальні роботи понад погоджену сторонами вартість перевезення у сумі 18850,00 доларів США.
Якби такі витрати були нараховані окремо, вони були б відображені у рахунку оператора мультимодального перевезення, довідці про транспортні витрати або акті виконаних робіт. Проте зазначені документи підтверджують, що загальна вартість перевезення п`яти контейнерів HASU5190419, MRKU4533038, HASU4025913, MRSU5933725, TCNU6577058 склала саме 18850,00 доларів США, включаючи перевантаження контейнерів, і жодних окремих додаткових витрат на навантаження, вивантаження, обробку, стивідорні послуги чи інші навантажувально-розвантажувальні роботи Виконавцем не заявлялось.
Отже, твердження митниці про відсутність відомостей щодо вартості витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів ґрунтується виключно на припущеннях та не підтверджує наявності будь-яких непідтверджених складових митної вартості.
Як зазначено вище, відповідно до пункту 3.3 Договору №0303/912/25 від 03.03.2025, у випадку перевантаження контейнера на інший транспортний засіб у проміжному порту або терміналі вартість такого перевантаження включається в загальну вартість перевезення, що зазначена в рахунку та акті виконаних робіт.
Саме на виконання зазначених умов Договору у рахунку №G260130-13 від 30.01.2026, довідці про транспортні витрати від 30.01.2026 та акті виконаних робіт від 12.02.2026 прямо зазначено, що морський фрахт та міжнародна залізнична доставка включають перевантаження.
Тобто витрати на перевантаження є повністю підтвердженими, оскільки вони документально та фактично включені до загальної вартості перевезення, що повністю відповідає пункту 3.3 Договору №0303/912/25 від 03.03.2025.
За таких обставин посилання митного органу на те, що у пункті 11 Заявки №37 від 21.11.2025 окремо не замовлялась додаткова послуга у вигляді перевантаження («overload»), є безпідставним, оскільки пункт 11 Заявки взагалі не є пунктом про замовлення послуг з перевезення.
Зі змісту Заявки №37 вбачається, що саме у пункті 10 сторонами погоджено вартість послуги з перевезення за маршрутом Шанхай, Китай — Тернопіль, Україна у сумі 3770,00 доларів США за один контейнер, включаючи додаткові витрати.
Натомість пункт 11 Заявки стосується лише можливих додаткових витрат, зокрема оформлення додаткових документів, страхування, конвою, тощо, які могли виникнути понад погоджену сторонами комплексну вартість перевезення.
Відсутність у пункті 11 Заявки окремого зазначення додаткових витрат на перевантаження не свідчить про те, що перевантаження не здійснювалось або що його вартість не підтверджена. Навпаки, це підтверджує, що окремих додаткових витрат понад погоджену у пункті 10 Заявки вартість перевезення не виникало, а перевантаження контейнера було включено до загальної вартості перевезення відповідно до пункту 3.3 Договору №0303/912/25 від 03.03.2025.
Щодо твердження митниці про відсутність документів, що підтверджують зберігання товарів, суд зазначає наступне.
До митного оформлення позивачем було надано транзитні документи Т1 № №26PL322080NS56DKK4, 26PL322080NS56YJK0, 26PL322080NS56YQK2, 26PL322080NS563LK2, 26PL322080NS563RK7 від 30.01.2026 та залізничні накладні УМВС №№629246, 629279, 629295, 629303, 629329 від 31.01.2026.
З наведених документів вбачається, що проміжок часу між оформленням транзитних документів та подальшим залізничним перевезенням товару становив один календарний день.
Такий проміжок часу є звичайним технологічним періодом, необхідним для оформлення транзитних документів, обробки контейнера та його подальшого передання до залізничного перевезення, і покривається вільним періодом перебування контейнера без нарахування окремої плати за зберігання.
Більш того, листом компанії-перевізника вих. 0911/1-2 від 11.09.2025 підтверджено, що для контейнерів, що слідують у адресу ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" залізничним транспортом, у портах прибуття надано 15 безкоштовних днів зберігання. Строк перебування контейнерів з вантажем в порту покривається безкоштовним строком зберігання, тобто жодних витрат на зберігання Позивачем не понесено та не могло бути понесено, що підтверджено документально.
Отже, у позивача не виникало окремих витрат на зберігання товару, які підлягали б оплаті та включенню до митної вартості товарів.
Саме тому окремі рахунки, акти або інші документи щодо зберігання товару Позивачу не виставлялися та об`єктивно не могли бути надані митному органу.
Відповідач не навів жодного доказу того, що позивачем фактично понесені будь-які витрати на зберігання товару, які підлягали включенню до митної вартості.
Саме лише існування проміжку часу між оформленням транзитних документів Т1 та залізничних накладних УМВС не доводить факту виникнення у позивача окремих витрат на зберігання товару.
Митний орган фактично зробив припущення про те, що товар нібито знаходився на платному зберіганні, однак не встановив: де саме товар зберігався, ким надавались послуги зберігання, на підставі якого договору, в який період, в якій сумі, чи виставлявся відповідний рахунок, чи виник у позивача обов`язок з оплати таких послуг та чи підлягали такі витрати включенню до митної вартості.
Натомість подані позивачем документи підтверджують, що загальна вартість перевезення, включаючи перевантаження контейнерів, склала 18850,00 доларів США. Жодних окремих витрат на зберігання товару позивач не поніс, відповідно відсутні будь-які документи, які могли б підтверджувати неіснуючі витрати.
Відтак ненадання документів про зберігання товару не може бути підставою для коригування митної вартості, оскільки митний орган не довів ані факту надання таких послуг, ані факту понесення Позивачем відповідних витрат, ані їх впливу на числове значення митної вартості товарів.
Таким чином, твердження митниці про ненадання документів щодо зберігання товарів є безпідставним, оскільки окремі витрати на зберігання товару позивачем не понесені, не підлягали оплаті та, відповідно, не могли впливати на числове значення митної вартості товарів.
З викладеного вбачається, що заявлена позивачем транспортна складова митної вартості у сумі 14400,00 доларів США є повністю підтвердженою належними, допустимими та взаємоузгодженими документами, які містять усі необхідні відомості для перевірки її числового значення, у тому числі щодо вартості перевезення, перевантаження, навантажувально-розвантажувальних робіт та обробки контейнера в межах погодженого маршруту до місця ввезення товару на митну територію України.
Натомість висновки митниці про не підтвердження транспортних витрат ґрунтуються на формальному і неправильному тлумаченні пункту 11 Заявки №37, який взагалі не регулює питання замовлення або незамовлення послуг з перевезення, ігноруванні пунктів 3.1 та 3.3 Договору №0303/912/25 від 03.03.2025, якими прямо передбачено, що вартість транспортних витрат та пов`язаних з перевезенням платежів зазначається в інвойсі Виконавця, а вартість перевантаження включається до загальної вартості перевезення, нерозмежуванні витрат на завантаження товару на борт судна, які вже включені до контрактної ціни товару відповідно до умов FOB та п.п. 3.1.1 Контракту № DF/2 від 21.07.2025, і навантажувально-розвантажувальних робіт, перевантаження та обробки контейнера в межах мультимодального маршруту, які включені до загальної вартості перевезення, а також на припущеннях про існування витрат на зберігання, які фактично не нараховувались та не сплачувались.
За таких обставин зазначені митницею зауваження не могли бути законною підставою ані для витребування додаткових документів, ані для відмови у визнанні митної вартості товарів за основним методом, ані для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.
2. «До митного оформлення надано специфікацію №2026-2 від 15.10.2025, якою передбачено 100% передоплата товару, а відповідно до коносаменту №BW25110643 відправка товару була здійснена 28.11.2025, а згідно платіжної інструкції в іноземній валюті № 523 оплата була здійснена 26.01.2026. Зміни до специфікації №2026-2 від 15.10.2025, щодо здійснення оплати за товар були внесені додатковою угодою №3 що датована 26.01.2026. З наведеного вбачається, що товар було відправлено без передоплати, що є не виконанням пункту 5 специфікації^ 2026-2 від 15.10.2025».
Суд не погоджується із такими твердженнями відповідача з огляду на наступне.
Так, митним органом не заперечується, що до митного оформлення була надана Додаткова угода №3 від 26.01.2026, якою сторони змінили умови оплати за товар.
Крім того, до митного оформлення була надана платіжна інструкція в іноземній валюті № 523 від 26.01.2026, яка підтверджує оплату на користь компанії «Changzhou Dongfeng Agricultural Machinery Group Co., Ltd.» в сумі 332 941,00 доларів США за контрактом № DF/2 від 21.07.2025 та специфікаціями до нього.
Факт проведення оплати також підтверджується банківською випискою АТ «ОТП БАНК», відповідно до якої 26.01.2026 року було здійснено платіж на користь «Changzhou Dongfeng Agricultural Machinery Group Co., Ltd.».
Отже, митному органу були надані як документи щодо зміни умов оплати, так і банківські платіжні документи, що підтверджують оплату товару.
Сам по собі порядок або строк оплати товару не є складовою митної вартості товару та не впливає на числове значення ціни товару, яка підлягала сплаті продавцю та була зазначена у рахунку-фактурі № DF2026-2 від 12.11.2025.
Отже, твердження митного органу про нібито невиконання умов специфікації щодо передоплати не свідчить про не підтвердження митної вартості, оскільки митному органу були надані Додаткова угода №3 від 26.01.2026 та платіжна інструкція №523 від 26.01.2026, а ціна товару підтверджується контрактом, специфікацією, Додатком 2 до Інвойсу № DF2026-2 від 12.11.2025, інвойсом та платіжними документами.
3. «Відповідно до п.3.1.1 Контракту №DF/2 від 21.07.2025 ціна FOB (FOBprice) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення, проте митної декларації країни відправлення, яка б підтверджувала здійснення митних формальностей та сплату експортних мит і інших зборів до митного оформлення надана не була. Будь-яка легальна експортно-імпортна операція у Китаї супроводжується оформленням у митному відношенні та декларуванні товарів, що ввозяться або вивозяться. Це передбачено Законом КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затвердженого маніфестом Головного митного управління КНР № 52 (2008 року). Митна декларація країни відправлення до митного оформлення надана не була. В рамках проведення консультацій декларанту надіслано повідомлення щодо необхідності надати копію декларації країни відправлення з наявними відмітками митних органів країни відправлення з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням п. 2 та п. 3 ст. 53 МКУ. На запит митного органу декларантом не надано експортну декларацію відправника з наявними відмітками митних органів країни відправлення, яка надала б можливість митному органу впевнитися у заявлених відомостях про зовнішньоекономічну операцію, таких як судно перевезення, порт відправлення, порт призначення, відправник, отримувач, дата здійснення експортної операції, вагові, кількісні та вартісні характеристики товарів тощо. Декларантом надіслано лист підприємства №170201та повідомлено митний орган про відсутність можливості надати додаткові документи. Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана».
Зазначені твердження митниці є безпідставними та такими, що суперечать положенням Митного кодексу України, оскільки копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МКУ, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Посилання митниці на контракт є необґрунтованим, оскільки зовнішньоекономічний контракт не містить обов`язків для сторін вимагати та надавати документи, які підтверджують включення у вартість товару витрат, які несе Постачальник в країні відправлення.
Умовами Контракту (пункти 3.5, 3.6), його Сторонами узгоджені документи, які повинні надаватись компанією-продавцем для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація країни відправлення відсутня. Так, відповідно до пункту 3.5 Контракту Продавець повинен передати засобами електронного зв`язку копії наступних документів: рахунок-фактуру (інвойс), пакувальний лист, морський коносамент, сертифікат походження. Відповідно до пункту 3.6 Контракту Продавець зобов`язаний направити Покупцю оригінали рахунку-фактури, морського коносаменту або телекс-релізу, пакувального листа та сертифікату походження. Таким чином, товариство не має права вимагати від іншої сторони документи, надання яких не передбачено Контрактом.
Здійснення митного оформлення в країні відправлення є обов`язком китайського підприємства-постачальника відповідно до законодавства КНР. Діючим митним законодавством ні України, ні КНР не передбачено зобов`язання надавати підтвердження митного оформлення в країні відправлення іншій стороні контракту. Закон КНР «Про порядок заповнення вантажної експортно-імпортної декларації», затверджений маніфестом Головного митного управління КНР №52 2008 року не є міжнародно-правовим актом і не підлягає виконанню суб`єктами декларування на території України.
Копія митної декларації країни відправлення у підприємства відсутня, у зв`язку з чим надання її було неможливим. Вимога ж митного органу про її надання протирічить митному законодавству України.
Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, митний орган має право письмово запитати додаткові документи (до яких належить копія митної декларації країни відправлення) виключно у тому разі, якщо подані обов`язкові документи містять розбіжності, ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості. Проте Відповідач не навів жодних об`єктивних доказів наявності дефектів у поданому пакеті первинних документів. Формальне посилання митниці на право «упевнитися у заявлених відомостях» відповідно до ч.5 ст.54 МК України не може бути самостійною та достатньою підставою для витребування додаткових документів, оскільки всі ці відомості вже містяться у наданих коносаменті, специфікації, пакувальному листі та інвойсі.
Зазначена позиція позивача повністю узгоджується з усталеною практикою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.02.2026 року у справі №460/5068/24 суд касаційної інстанції прямо зазначив, що митна декларація країни відправлення є документом продавця, покупець жодним чином не може впливати на її зміст, а відтак відсутність цього додаткового документа не може розцінюватись як підстава для сумнівів в обґрунтованості визначеної декларантом митної вартості товару.
Аналогічний правовий висновок закріплено у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 року у справі №810/4116/17, де зазначено, що ненадання позивачем митної декларації країни відправлення не може бути підставою для невизнання заявленої вартості товару, оскільки така вартість підтверджується поданими первинними документами, а надання експортної декларації за таких обставин не є обов`язковим.
Таким чином, відсутність у декларанта додаткового документа, складеного іноземним суб`єктом за правилами іноземного законодавства, не спростовує достовірності заявленої митної вартості та не надає митному органу права застосовувати резервний метод її визначення.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що митному органу було надано повний та вичерпний пакет документів, передбачених статтею 53 Митного кодексу України, які у своїй сукупності, взаємозв`язку та послідовності однозначно підтверджують структуру та числові значення заявленої митної вартості за ціною договору (контракту). Надані документи не містять розбіжностей, які б мали вплив на правильність обчислення митних платежів, а всі зауваження відповідача, покладені в основу оскаржуваного Рішення, носять виключно формальний характер, ґрунтуються на помилковому тлумаченні умов зовнішньоекономічних та транспортних договорів і жодним чином не спростовують факту придбання та доставки товару за задекларованою вартістю.
За таких обставин, у митного органу були відсутні законні підстави, визначені статтею 54 Митного кодексу України, для витребування додаткових документів та, як наслідок, для відмови у застосуванні основного методу визначення митної вартості.
Митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Тому суд доходить висновку, що позивач при подачі документів надав всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.
Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.
З наведеного вбачається, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA403070/2026/000092/2 від 18.02.2026 року є таким, що підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 77, 139, 241-245 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" (69000, м. Запоріжжя, вул. Штабна, буд.13, прим 23, код ЄДРПОУ 42822115) до Тернопільської митниці (46004,м.Тернопіль,вул.Текстильна, буд. 38, код ЄДРПОУ 43985576) - задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати Рішення Тернопільської митниці про коригування митної вартості № UA403070/2026/000092/2 від 18.02.2026 року.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "АМТ" (69000, м.Запоріжжя, вул. Штабна, буд. 13, прим. 23, код ЄДРПОУ 42822115) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці (46004,м.Тернопіль,вул.Текстильна, буд. 38, код ЄДРПОУ 43985576).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення виготовлено в повному обсязі 21.08.2026.

Суддя О.В. Конишева