Справа № 367/5537/26
пров. № 2/544/1188/2026
Номер рядка звіту 38

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

26 серпня 2025 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Ощинської Ю.О.,
за участю секретаря судового засідання – Пірогова В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Пирятин у приміщенні суду по вул. Ярмарковій, 17, цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОЖНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 30.10.2021 кредитний договір №2002006661301, за яким останній видано кредит у сумі 5958,25 грн.; 02.11.2021 кредитний договір №3002006661101, за яким видано кредит у сумі 46 495,00 грн. Відповідач не виконує кредитні зобов`язання належним чином. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 19.03.2026 склала 28601,73 грн. Позивачем на адресу відповідача, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, було направлено письмові вимоги щодо відшкодування заборгованості, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 28 601,73 грн. та витрати зі сплати судового збору у сумі 2662,40 гривень.
Ухвалою суду від 27 липня 2026 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розглядом справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно відповіді № 2799349 від 27.05.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрована у АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
26 серпня 2026 року згідно зі ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 30.10.2021 підписала Заяву №2002006661301 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з АТ «ПУМБ», на підставі даного договору йому було видано кредитну картку з кредитним лімітом 3 000,00 грн., строком на 12 місяців, на банківський рахунок шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміу на картковий рахунок з дня прийняття рішення банком на умовах процентної ставки 47,88% річних (а.с. 10-11).
02.11.2021 ОСОБА_1 підписала Заяву №3002006661101 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з АТ «ПУМБ», на підставі даного договору йому було видано кредитну картку з кредитним лімітом 46495,00 грн., строком на 24 місяців, на банківський рахунок шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміу на картковий рахунок з дня прийняття рішення банком на умовах процентної ставки 0,010% річних (а.с. 12-13).
Як вбачається із розрахунку заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» станом на станом на 19.03.2026 склала: за кредитим договором від 30.10.2021 № 2002006661301 – 10301,52 грн., з яких: 5597,53 грн. – заборгованість за кредитом; 4703,99 грн. – заборгованість процентами; 0 грн. – заборгованість за комісією; за кредитним договором від 02.11.2021 № 3002006661101- 18 300,21 грн., з яких: 14752,92 грн. – заборгованість за кредитом; 3,7 грн. – заборгованість процентами; 3543,59 грн. – заборгованість за комісією. загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 19.03.2026 склала 28 601,73 грн. (а.с. 26-29).
20.03.2026 АТ «ПУМБ» направив відповідачу письмові вимоги (повідомлення) № вих. КНО-44.2.2/9762, згідно яких просить виконати зобов`язання перед АТ «ПУМБ» за кредитними договорами, а саме негайно погасити заборгованість у загальному розмірі 28 601,73 грн. у строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання повідомлення (а.с. 21-23).
Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим позивач звернувся до суду.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні визначає Закон України від 15.11.2016 «Про споживче кредитування».
Стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» станом на дату укладення кредитного договору містить положення про те, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
За змістом статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності).
Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє встановлення у договорі про споживчий кредит комісій та інших обов`язкових платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язано з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про споживче кредитування»).
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 201/10403/19.
Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які с несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким із моменту укладення договору.
Суд установив, що між сторонами АТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 було укладено кредитні договори, згідно якихо відповідачу були надані кредити на умовах, визначених у заяві від 30.10.2021 № 2002006661301на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та заяві від 02.11.2021 № 3002006661101 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Заяви підписані особисто відповідачем, умовами заяви передбачена сплата щомісячних періодичних платежів, комісії та процентів за користування кредитом. Також визначений кінцевий термін повернення кредиту.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У підписаній відповідачем заяві між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Дослідженні судом письмові докази підтверджують укладення відповідачем кредитних договорів та отримання ним кредитних коштів, а також неналежне виконання ним умов договорів. Розрахунки заборгованості та виписки по рахунках підтверджують існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем не спростовані.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договорами, що є порушенням законних прав ті інтересів АТ “ПУМБ”, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно розрахунів заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» станом на станом на 19.03.2026 склала: за кредитим договором від 30.10.2021 № 2002006661301 – 10301,52 грн., з яких: 5597,53 грн. – заборгованість за кредитом; 4703,99 грн. – заборгованість процентами; 0 грн. – заборгованість за комісією; за кредитним договором від 02.11.2021 № 3002006661101- 18 300,21 грн., з яких: 14752,92 грн. – заборгованість за кредитом; 3,7 грн. – заборгованість процентами; 3543,59 грн. – заборгованість за комісією. загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 19.03.2026 склала 28 601,73 грн.
Щодо стягнення комісії слід зазначити наступне.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 дійшла такого висновку: «10.06.2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч. 1 і 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», Правління Національного банку України постановою від 08.06. 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.»
Отже, умови кредитного договору, якими передбачено сплату комісії за видачу кредиту, відповідають вимогам чинного Закону України «Про споживче кредитування», Правилам розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затвердженим постановою правління Національного банку України від 08 червня 2017 року №49.
Підписанням договорів №2002006661301 від 30.10.2021 та №3002006661101 від 02.11.2021 без будь-яких застережень відповідач підтвердила, що вона обізнанана та погодилася з усіма умовами договору. Таким чином, вимоги банку в цій частині є обґрунтованими.
Враховуючи викладене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за комісією у розмірі 3543,59 грн.
Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений товариством за подання позову до суду судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 572, 589-590, 592. 610-611, 1046 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість у сумі 28 601 (двадцять вісім тисяч шістсот одна) гривня 73 копійки. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», код ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження: 04070 м. Київ вул. Андріївська, 4.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку: НОМЕР_1 .

Суддя Ю.О.Ощинська