Справа № 372/5846/25 
Провадження 2-367/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2026 року       Обухівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Проць Т.В.
при секретарі Лимаренко О.О. 
за участю позивача ОСОБА_1 
представник позивача ОСОБА_2 
відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 
представника третьої особи Назаренка О.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, третя особа Садівницьке Товариство «РЯБИНА»,-
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 08.02.2025 року за попередньою домовленістю ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ініціювали проведення робіт з відключення будинку позивача, який знаходиться на земельній ділянці № НОМЕР_1 в СТ «РЯБИНА» Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, від мережі електропостачання СТ «РЯБИНА», про що ними було підписано Акт № 7 про розпломбування належного позивачу електролічильника. Підставою відключення будинку позивача від мережі електропостачання стало те, що його сусідка ОСОБА_4 ретельно стежила за усім, що відбувається на ділянці позивача, без відому ходила на його ділянку, записувала показники електролічильника, звіряла їх з надісланими ним оплатами. Проводячи власне «внутрішнє розслідування» відповідач почала звинувачувати його у незаконному споживанні електроенергії. Підмовивши ОСОБА_3 та ще кількох мешканців СТ вони вдалися до знеструмлення його будинку. При цьому, 01.09.2024 року керівництво СТ «РЯБИНА» видало позивачу довідку № 72 про відсутність заборгованості зі сплати членський внесків та електроенергії. Вказав, що через масові обстріли більшу частину часу проживає саме в будинку, який розташований в СТ «РЯБИНА», та саме там здійснював свою підприємницьку діяльність. Однак, через протиправні дії з боку відповідачів був змушений припинити підприємницьку діяльність, інших джерел для існування не має. Після уточнення позовних вимог просив солідарно стягнути з відповідачів заподіяну йому матеріальну шкоду у розмірі 86000 грн. та 29700 грн. щомісячно доки відповідачі не поновлять йому електропостачання і 29700 грн. протягом наступного місяця від дня такого поновлення. При цьому, оскільки після несанкціонованого відключення та безпідставних звинувачень з боку відповідачів зазнав моральних втрат, які спричинені припиненням підприємницької діяльності, втратою поваги сусідів та осуду знайомих, вважає, що є всі підстави для солідарного відшкодування відповідачами моральної шкоди в сумі 100 000 грн.
Ухвалою судді від 13.10.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху.
27.10.2025 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про усунення недоліків.
Ухвалою судді від 06.11.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
05.12.2025 року на адресу суду надійшло пояснення від голови правління СТ «РЯБИНА» Назаренка О.В., в якому останній вказував, що відповідачі діяли не у власних інтересах, а як уповноважені представники та посадові особи садівницького товариства. Так, ОСОБА_4 діяла на підставі Протоколу правління № 9 від 30.11.2024 року та Наказу № 1-24, якими її призначено відповідальною за контрольний огляд лічильників та стан розрахунків. ОСОБА_5 (електромонтажник електрослюсар 3 розряду, посвідчення № 1) та ОСОБА_6 (електрослюсар 3 розряду, посвідчення №2) є кваліфікованими фахівцями, які перебувають у трудових/членських відносинах з СТ «РЯБИНА» та призначені відповідальними за енергогосподарство. Зауважив, що всі дії 03.02.2025 року та 08.02.2025 року (складання актів № 1, 7, 7-А, огляд, відключення) проводилися на виконання рішень правління (Протоколів № 10 від 02.02.2025 року та 10-а від 05.02.2025 року) та Наказів № 01-25 від 03.02.2025 року, № 02-25 від 06.02.2025 року про призначення позачергових технічних перевірок ділянки № НОМЕР_1 . Тому, дії представників садівницького товариства були повністю законними та спрямованими на забезпечення безпеки електромереж товариства. В той же час, комісією було встановлено, що позивач самовільно під`єднав генеруючу установку (сонячні панелі) до мережі СТ «РЯБИНА» без належної протиаварійної автоматики та без погодження товариства. Вказане призвело до виходу з ладу лічильника, який зупинився та не обліковував споживання. При цьому, позивач був попереджений про відключення за 5 днів, однак відмовився отримати його особисто. Просив врахувати, що позов пред`явлено до неналежних відповідачів, оскільки посадові особи товариства не можуть бути відповідачами. 
05.12.2025 року на адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_4 , в якому остання вказала, що влітку 2022 року добровільно взяла на себе обов`язок вести контроль оплати за електроенергію в СТ «РЯБИНА». В подальшому, рішенням від 30.11.2024 року правління призначило її відповідальною за контроль показників лічильників, сплату членських внесків та електроенергії. У 2023 році правління ініціювало перевірку та опломбування лічильників для чого був заведений журнал реєстрації пломб та започатковано видачу однакових для всіх облікових карток для фіксування власних платежів. Під час перевірки та опломбування лічильників на ділянці 251 відповідачка помітила велику різницю в показниках лічильника та в показниках, які вказував у квитанції власник ділянки. Після спілкування з позивачем, який наполягав на тому, що має переплату, відповідачка 22.10.2023 року самостійно здійснила перевірку лічильника на ділянці АДРЕСА_1 та зафіксувала показники в обліковій картці власника ділянки. В подальшому платежі надходили більш-менш регулярно до серпня 2024 року, а потім призупинилися. Так, за 14 місяців споживання на лічильнику було виявлено різницю у 42 кВт, що не відповідало витратам позивача, який постійно проживав у будинку та проводив будівельні роботи. При перевірці лічильника комісією знято пломбу, яка встановлювалась 03.06.2023 року та виявлено, що вона не порушена та не пошкоджена, а при підключенні будівельного фену встановлено, що лічильник несправний. В той же час, ОСОБА_1 перебував вдома, однак до комісії не вийшов, тому Акт про розпломбування та тимчасове опломбування апарату та Акт про порушення підписані лише членами комісії.
11.12.2025 року на адресу суду надійшов відзив відповідача ОСОБА_7 , в якому останній вказав, що на підставі наказу правління СТ «РЯБИНА» № 01-25 від 03.02.2025 року «Про призначення позачергової технічної перевірки вузла обліку налаштування інвертора генеруючої установки, наявність і налаштування протиаварійної автоматики, стан заземлення на ділянці № НОМЕР_1 » та виданого посвідчення № 2 він та ОСОБА_5 прийшли до ділянки № НОМЕР_1 , що належить позивачу та почали проводити візуальне обстеження лічильника та сонячних панелей. Позивач в цей час перебував на своїй ділянці та не допустив представників товариства до генеруючої установки, протиаварійної автоматики та відмовився бути присутнім при технічній перевірці лічильника та залишив місце перевірки, у зв`язку з чим було складено Акт про не допуск № 1 від 03.02.2025 року та попередження про припинення розподілу електроенергії з 11 год. 00 хв. 08.02.2025 року. В подальшому, 05.02.2025 року протоколом правління СТ «РЯБИНА» № 10-а вирішено провести повторну позачергову технічну перевірку лічильника і генеруючої установки у позивача, видано наказ на перевірку № 02-25 від 06.02.2025 року та затверджений склад комісії на перевірку. При цьому, 06.02.2025 року відповідач ОСОБА_6 зв`язався через за стосунок «Вайбер» з позивачем та попередив останнього про повторну перевірку. Однак, 08.02.2025 року ОСОБА_1 не надав допуск до генеруючої установки (не відкрив двері), тому комісія вирішила самостійно провести технічну перевірку лічильника моделі 2301 № 8605078. В результаті перевірки лічильника під загрузкою 2,2 кВТ на протязі 30 хв. встановлено, що він в неробочому стані, цифри не рухалися, індикатор споживання не загорівся. Також, у вузлі була відсутня обов`язкова протиаварійна автоматика та заземлення. Крім того, є всі ознаки вважати, що зміна магнітного поля в зв`язку зі зміною перетікання струму (з мережі у мережу) стало причиною виходу із ладу електромеханічного лічильника НіК 2301. При цьому, згідно п.6.4.2 ККОЕЕ споживач несе відповідальність за вплив на роботу лічильника.
Ухвалою суду від 18.03.2026 року задоволено клопотання представника позивача – адвоката Сахна О.В. та витребувано у Садівницького товариства «РЯБИНА» (08714, Київська область, Обухівський район, село Старі Безрадичі) копію Статут, який діяв станом на 08.02.2025 року; штатний розпис станом на 08.02.2025 року; Протокол рішення загальних зборів СТ «Рябина» про затвердження штатного розпису; Протокол рішення загальних зборів СТ «Рябина» про затвердження складу Правління СТ «Рябина», діючого станом на 08.02.2025 року та відомості щодо видачі з боку СТ «Рябина» ОСОБА_6 посвідчення електрика (дата видачі, його найменування за характером робіт чи посади, строк посвідчення).
25.03.2026 року на адресу суду головою правління СТ «РЯБИНА» надано матеріали на виконання ухвали суду про витребування доказів.
Ухвалою суду від 03.04.2026 року закрито підготовче провадження у справі, призначено судовий розгляд справи по суті.
У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, пояснив, що акти, накази та інші документи подані до суду є рішенням окремих осіб, а не офіційними актами юридичної особи. Відповідачі діяли без відповідних на то повноважень, на власний розсуд за змовою між собою, що фактично є самоуправством. Документи на підставі яких діяли відповідачі підписані неповноважними на то особами. Він не був запрошений на жодні загальні збори де б розглядались питання щодо його перевірки чи відключення електролічильника. Перевірка його лічильника проходила на належній йому земельній ділянці № НОМЕР_1 , без його дозволу та відома. До цього ОСОБА_4 з чоловіком вели нагляд за його ділянкою, лічильником, показниками лічильника для чого неодноразово без дозволу заходили на його територію. Відповідачі 08.02.2025 року перевіряли лічильник, зривали пломби та робили підключення стороннього пристрою незаконно, навмисно порушуючи його права. Перед цим у приватному чаті месенджера ОСОБА_6 повідомляв позивача, що лічильник можна було вивести з ладу шляхом стороннього втручання або він міг зламатися від тривалого простою без роботи. Він має припущення, що лічильник був виведений з ладу завчасно, а щоб приховати цей факт він не був відправлений на метрологію. На думку позивача відповідачі вирішили позбавити його, як члена товариства можливості користуватися електроенергією, чим завдали і продовжують завдавати матеріальної шкоди. Після відключення позивача відповідачі почали поширювати неправдиву інформацію щодо користування ним електроенергією, через що він вимушений захищатися та виправдовуватися. 
Представник позивача позов підтримав з наведених у ньому та зазначених позивачем підстав, просив задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 заперечив доводи позивача, щодо неправомірності відключення його електролічильника від мережі СТ, просив відмовити у задоволенні позову через його безпідставність. 
Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, пояснила, що історія почалася з червня 2023 року коли змінився тариф на електроенергію. Організували комісію з повірки показників лічильника по всій території СТ. Комісія зайшла й на ділянку 251, тоді вона побачила, а комісія зафіксувала, що у ОСОБА_1 величезна переплата. Позивач сказав, що голова товариства обізнаний з цим. Через чотири місяці вона заглянула на лічильник позивача, показники майже ті самі. ОСОБА_8 постійно платить, а показники лічильника майже не змінюються. В неї склалось враження, що лічильник стоїть. Сказала голові правління. ОСОБА_9 сказав, що все нормально. ОСОБА_1 далі продовжує платити, а показники майже на місці. Вона звернулась в бухгалтерію, щоб цю ситуацію прояснити. Потім змінилось керівництво. Через пів року платежів немає, вона попросила чоловіка глянути на лічильник. Він глянув і сказав, що за 15 місяців показники зрушились на 42 КВ. Такого не може бути, бо людина постійно живе в Товаристві і користується електроенергією. Тоді вона в групу «Вайбер» написала звернення до правління, щоб допомогли скласти комісію і розібратися з споживанням електроенергії ОСОБА_1 .. Було засідання правління, призначили комісію, щоб комісія підійшла до лічильника, поговорила з позивачем і дізналась ситуацію В комісію увійшли вона, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 і ОСОБА_10 .. Комісію призначили на 08.02.2025 року. ОСОБА_6 напередодні телефонував ОСОБА_1 з приводу приходу комісії, і той сказав: «що хочете робіть.» Таким чином фактично було отримано його усний дозвіл. Комісія прийшла 08.02.2025, кликали ОСОБА_1 , стукали в двері, телефонували, він був вдома, але не вийшов і комісія почала роботу без нього. Зняли пломбу комісії, заводську пломбу не чіпали, вона залишилась не місці. Підключили будівельний фен, який працював кілька хвилин, а лічильник позивача не працював. Тоді й відключили лічильник. Всі члени СТ платять за електроенергію на один рахунок, недостачу покривають теж всі разом. На територію позивача не заходили, лічильник стоїть на дорозі. Зазначила, що в ситуації, яка склалася вона діяла від імені та в інтересах третьої особи у справі.
Представник третьої особи ОСОБА_11 просив відмовити в позові через його безпідставність та необґрунтованість.
Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до суду не з`явились, про час розгляду справи повідомлялись належним чином. 
Суд, заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи та оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з наступного.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 є членом СТ «РЯБИНА» та йому належить ділянка № НОМЕР_1 .
Згідно Статуту СТ «РЯБИНА» в редакції від 22.12.2016 року Садівницьке Товариство є добровільним об`єднанням громадян, неприбутковою організацією.
Як вбачається з витягу з протоколу засідання правління СТ «РЯБИНА» №9 від 25.11.2024 року ОСОБА_4 призначено відповідальною особою за ведення контролю за внесенням цільових коштів, членських внесків та коштів за електроенергію на рахунок СТ.
Витягом з протоколу №10 засідання правління того ж СТ від 02.02.2025 року розглядаючи питання порядку денного «Про повірку лічильника на ділянці 251 та перевірку правильності сплати за електроенергію власником ділянки ОСОБА_1 » створено комісію з повірки лічильника у складі: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . 
На виконання вказаного рішення правління головою правління видано Наказ №01-254 від 03.02.2025 року згідно якого провести на території СТ «РЯБИНА» ділянки № НОМЕР_1 на об`єкті споживача ОСОБА_1 позачергову технічну перевірку 03.02.2025 в складі раніше визначеної комісії.
Як вбачається з Акту про не допуск уповноважених представників СТ «Рябина» щодо дотримання споживачами на території СТ «Рябина» вимог законодавства в сфері енергетики № 1 від 03.02.2025 року складеного представниками СТ «Рябина» Шведченком В. та ОСОБА_12 у присутності ОСОБА_1 останній відмовився бути присутнім при технічній перевірці лічильника та залишив місце перевірки. Від підпису та отримання попередження про припинення постачання електроенергії з 11.00 год. 08.02.2025 року відмовився. 
05.02.2025 року протоколом правління СТ «РЯБИНА» № 10-а вирішено провести повторну позачергову технічну перевірку лічильника і генеруючої установки у позивача та виданий наказ на перевірку № 02-25 від 06.02.2025 року, затверджено склад комісії на перевірку.
08.02.2025 року комісією у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складено та підписано Акт № 7 про розпломбування лічильника та відключено будинок позивача від електропостачання СТ «РЯБИНА».
Порушення щодо користування електроенергією за адресою Київська область Обухівський район, СТ «Рябина», ділянка № НОМЕР_1 зафіксовано комісійним актом 7-а від 08.02.2025 року 
Встановивши вказані обставини суд вважає, що доводи позивача щодо вчинення групою осіб відповідачів протиправного діяння, спрямованого на заподіяння йому матеріальної та моральної шкоди відключенням від електромереж, поширенням інформації щодо його не доброчесності при споживанні електроенергії, на які він посилався в обґрунтування позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 пред`явлених до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про солідарне відшкодування матеріальної шкоди суд зазначає наступне 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).
За своєю юридичною природою позов - це матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем).
Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.
Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.
Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦК України).
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 жовтня 2021 року в справі № 509/3995/15 (провадження № 61-7070св20) зазначено, що «належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача».
З встановлених у ході розгляду справи обставин вбачається, що відповідачі - фізичні особи (члени комісії) вчиняючи оспорювані позивачем дії виконували рішення або повноваження колегіального органу товариства і не діяли у власних приватних інтересах. При цьому посилання позивача на нелегітимність органів правління товариства, незаконність ухвалених ним рішень доказово не обґрунтовані та не змінюють правової природи правовідносин між ОСОБА_1 та СТ «РЯБИНА», які склались щодо користування електроенергією. Позов члена садового товариства до окремих членів комісії чи правління замість самої юридичної особи є необгрунтованим.
За таких обставин належним відповідачем у даній справі є саме СТ «РЯБИНА», як юридична особа, а не безпосередні фізичні особи, які діяли на виконання рішення керівного органу вказаного товариства. 
З огляду на викладене в задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити.
Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 моральної шкоди.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).
Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання "особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав". Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи [див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19)].
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. 
Змагальність сторін є однією з основних засада (принципів) цивільного судочинства (пункт 4 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У справі, що розглядається при зверненні до суду з позовом, ОСОБА_1 вказував, що внаслідок протиправних дій відповідачів йому заподіяно моральну шкоду, розмір якої позивач оцінив у 100000 грн; позивач не надав будь-яких доказів на обґрунтування обставин, викладених у позові; з урахуванням встановлених обставин у цій справі, відсутні умови необхідні для компенсації моральної шкоди. 
За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові – на позивача. 
Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76, 78, 81, 89, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, третя особа Садівницьке Товариство «РЯБИНА» відмовити повністю. 
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 10 серпня 2026 року. 

Суддя Т.В. Проць