ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 300/1404/25 пров. № А/857/25945/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача Шинкар Т.І.,
суддів Довгої О.І.
Запотічного І.І.

розглянувши в письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року (головуючий суддя Скільський І.І.) ухвалену в порядку письмового провадження в м. Івано-Франківськ 02 квітня 2026 року у справі № 300/1404/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшеної до 100 000 гривень, за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а саме за період з 13.02.2024 по 11.03.2024 включно та з 22.02.2024 по 02.07.2024 включно.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме за період з 13.02.2024 по 11.03.2024 включно та з 22.02.2024 по 02.07.2024 включно із розрахунку 100 000 грн, на місяць пропорційно часу лікування, з урахуванням проведених виплат за ці періоди. У задоволенні решти вимог відмовлено.
23.03.2026 від представника позивача надійшла заява, згідно якої просить суд замінити боржника у виконавчому листі у справі №300/1404/25, а саме військову частину НОМЕР_2 на її правонаступника Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ). Заява мотивована тим, що 08.12.2025 отримано відповідь на запит від Міністерства оборони України, Оперативне командування “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, реєстраційний №501/3/4/1/147, якою повідомлено про те, що на підставі Директиви Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 20.02.2025 року № Д-321/22/дск “Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2025 році” в/ч НОМЕР_2 переформована у один із структурних (штатних) підрозділів в/ч НОМЕР_1 , яка являється правонаступником військової частини НОМЕР_2 , а тому виникла необхідність у зверненні до суду, з метою заміни боржника у виконавчому провадженні (а.с.139-140).
Також, від представника позивача 24.03.2026 надійшла заява, згідно якої просить суд при розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження врахувати зміст відповіді від 23.03.2026 № 3969 за підписом командира військової частини підполковника ОСОБА_2 (а.с.152).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року заяву про заміну сторони виконавчого провадження у справі №300/1404/25 задоволено. Замінено боржника - Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на її правонаступника - Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність заміни сторони у виконавчому провадженні - Військової частини НОМЕР_2 її правонаступником - Військовою частиною НОМЕР_1 , оскільки така підтверджується розпорядчим документом Міністерства оборони України.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.04.2026 у справі № 300/1404/25 про заміну сторони виконавчого провадження було постановлено з грубим порушенням норм процесуального права без повідомлення та за відсутності представника військової частини НОМЕР_1 . Військову частину НОМЕР_1 не було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження.
Враховуючи положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали судді суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуваної ухвали суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.
З матеріалів справи вбачається, що з для виконання рішення від 04 грудня 2025 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом 26.01.2026 видано виконавчий лист у справі №300/1404/25.
На підставі виконавчого листа №300/1404/25 виданого 26.01.2026, постановою старшого державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 06.03.2026 відкрито виконавче провадження ВП №80434674 (а.с.144).
Згідно листа Міністерства оборони України, Оперативне командування “ ІНФОРМАЦІЯ_1 ”, реєстраційний №501/3/4/1/147, на підставі Директиви Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 20.02.2025 № Д-321/22/дск “Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2025 році” в/ч НОМЕР_2 переформована у один із структурних (штатних) підрозділів в/ч НОМЕР_1 , яка являється правонаступником військової частини НОМЕР_2 (а.с.142).
У зв`язку з чим, 23.03.2026 від представника позивача надійшла заява про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №300/1404/25.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали судді суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.
Згідно з частиною першою статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.
У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.
Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
При цьому можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.
Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.
Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (крім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.
Вищенаведені висновки щодо публічного правонаступництва органів державної влади відповідають правовій позиції Верховного Суду, сформованій у постановах від 11.10.2019 у справі №812/1408/16 та від 08.12.2022 у справі № 819/3391/15.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, на підставі Директиви Міністерства оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 20.02.2025 № Д-321/22/дск “Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2025 році” в/ч НОМЕР_2 переформована у один із структурних (штатних) підрозділів в/ч НОМЕР_1 , яка являється правонаступником військової частини НОМЕР_2 . Зазначені обставини також підтверджуються листом Військової частини НОМЕР_1 від 23.03.2026 №3969/
Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що у даному випадку відбулося публічне правонаступництво (передання адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень - Військової частини НОМЕР_2 до іншого - Військової частини НОМЕР_1 , який набув адміністративну компетенцію попереднього та став його правонаступником.
За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про наявність підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні у цій справі.
Щодо доводів апелянта про допущення судом першої інстанції процесуальних порушень, які полягають у неповідомленні ого належним чином про дату, час та місце розгляду заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 379 КАС України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що заява про заміну сторони виконавчого провадження подана до суду 23.03.2026 через електронний кабінет в ЄСІТС і у цей же день також була доставлена до електронних кабінетів Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується квитанціями №6406397, 6406398 (а.с. 139-148).
Так, в матеріалах справи відсутні будь-які клопотання чи заяви Військової частини НОМЕР_1 щодо заперечення з питання заміни такої як правонаступника Військової частини НОМЕР_2 .
25.03.2026 судом надіслано сторонам по справі повістки про виклик до суду в адміністративній справі на 02.04.2026 о 16:00, які в цей же день було доставлено до їх електронних кабінетів, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 149-151).
25.03.2026 представник позивача подала суду заяву, у якій просила розгляд заяви про заміну боржника у виконавчому листі у справі №300/1404/25 проводити без її участі та без участі позивача (а.с.155).
Суд апеляційної інстанції зазначає, що учасники справи в судове засідання, призначене на 16:00 год, 02.04.2026, не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та дату судового засідання.
Водночас, суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно ст. 42 КАС України, учасниками справи є сторони, треті особи, органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, отже апелянт на час розгляду питання заміни сторони виконавчого провадження не перебував у статусі учасника справи. 
За таких обставин, суд першої інстанції правильно розглянув заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні за наявними у справі матеріалами з належним повідомлення учасників справи та з врахуванням поданих заяв.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд зазначає, що доводи апелянта про допущення судом першої інстанції процесуальних порушень, які полягають у неповідомленні такого належним чином про дату, час та місце розгляду заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження є безпідставними. 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
За таких обставин, з врахуванням статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального та не допущено порушення норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.
Керуючись статтями 241, 243, 308, 312, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року від 02 квітня 2026 року у справі № 300/1404/25 про заміну сторони виконавчого провадження - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний