Справа № 188/3890/25
Провадження № 3/188/306/2026 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року с-ще Петропавлівка
Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Курочкіна О.М., розглянувши матеріали відносно
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , пенсіонера
у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП
ВСТАНОВИЛА: 
Відповідно до протоколу серії ЕПР1 № 568859 від 17.01.2026 року, 29.10.2025 року 09 год 30 хв. в с-щі Петропавлівка по вул. Героїв України водій ОСОБА_2 керував автомобілем Фіат Добло н.з. НОМЕР_2 та під час виконання маневру повороту ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі,чим змусив іншого учасника дорожнього руху різко зменшити швидкіть та змінити напрямок руху, чим порушив Р02030500,  за що відповідальність передбачена ч.5 ст.122 КУпАП.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про розгляд справи на офіційному веб-порталі Судової влади в розділі «розгляд засідань» по Петропавлівському районному суду Дніпропетровської області, причини неявки суду не повідомив, від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи. 
Станом на 14.09.2026 року від ОСОБА_3 до суду не надійшло будь яких пояснень, сам до суду не з`явився, вважаю можливим розглянути справу про адміністративне правопорушення у його відсутність.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії» (1989), сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_3 за наявними в матеріалах справи доказами, що відповідає ч. 1 ст. 268 КУпАП. 
Вивчивши матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт чергового ВП №4, копію пояснення ОСОБА_3 приходжу до висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.
Об`єктивна сторона правопорушення за ч.5 ст.122 КУпАП полягає у Порушенні, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.
Суд не може визнати особу винною в скоєнні адміністративного правопорушення у відсутність належних доказів, лише на підставі визнання особою вини.
Протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів на підтвердження факту вчинення правопорушення, не може слугувати доказом винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України»). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Також суд враховує правову позицію висловлену ВС у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 травня 2019 року № 537/2088/17 про те, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. 
З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке порушнику поставлено за провину, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище.
В судовому засіданні встановлено, до матеріалів справи не додано диску та в протоколі не зазначено свідків, які б змогли б підтвердити факт правопорушення, датою вчинення правопорушення ОСОБА_4 зазначно 9.10.25р., протокол було складено лише 17.01.26р., належні докази про скоєння адміністративного правопорушення відсутні.
Відповідно до постанови судді від 12.11.25 року справа направлялася до органів Національної поліції, а саме до ВП №4 СРУП ГУНП для розгляду за підсудністю, так як протокол було складено за ч.4 ст.122 КУпАП, яка не підсудна суду. Справа повернулася до суду 20.01.26р. з виправленим протоколом в частині скоєного правопорушення та змінена з ч.4 ст.122 КУпАП на ч.5 ст.122 КУпАП. 
Відповідно до ч.2 ст.254 КупАп протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , які долучені до матеріалів справи, датою складання цих пояснень є 29.10.25 року.
Враховуючи вищезазначене, вважаю, що склад правопорушення та факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3 , передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, не знайшов правового підтвердження при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, враховуючи зазначене, провадження у справі підлягає закриттю. 
Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247, 284, 287 КУпАП суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено Дніпровським апеляційним судом.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Скарга на постанову подається до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області. 

Суддя | О. М. Курочкіна