Справа № 638/6264/25
Н/п 2/638/1281/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2026 року | м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Заварзи Т. В.,
за участі секретаря судового засідання Одинця А. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування. Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі: 79 792 грн. 23 коп. та сплачений судовий збір.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 січня 2020 року приблизно о 12 годині 10 хвилин по площі Павловський у м. Харкові зі сторони провулку Банного в бік вул.Університетської сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «BMW» (державний номерний знак НОМЕР_1 ), яким керував ОСОБА_1 (Відповідач) та «HONDA» (державний номерний знак НОМЕР_2 ), яким керував ОСОБА_3 (надалі – Потерпілий).
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2024 року у справі № 646/4671/21 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності.
Позивач стверджує, що закриття провадження по справі не є реабілітуючою обставиною для винуватця ДТП. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність Потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс №195492942). Потерпілий своєчасно звернувся до Позивача із Повідомленням про ДТП від 27.01.2020 року, та Заявою про виплату страхового відшкодування від 27.01.2020. Позивач стверджує, що він відшкодував завдані Відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 79 792 грн. 23 коп., а особою, відповідальною за завдані Потерпілому збитки, у даному випадку є Відповідач.
Зважаючи на викладене, позивач просить на підставі ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.1 ч.2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позов задовольнити.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що у матеріалах справи відсутні докази вини відповідача у дорожньо-транспортній пригоді та відповідно у заподіянні збитків ОСОБА_3 . Також представник відповідача стверджує, що позивач не надав суду належних доказів, що підтверджують розмір сплаченого страхового відшкодування.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що розмір виплаченого страхового відшкодування повністю підтверджується доказами передбаченими чинним законодавством, зокрема, звітом про оцінку вартості відновлювального ремонту.
Ухвалою суду від 17.12.2025 до участі у справі № 638/6264/25 за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_5 . 
У судове засідання учасники не з`явилися, подали до суду клопотання та заяви, у яких просили справу розглянути за їх відсутності. 
Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2024 року клопотання ОСОБА_1 було задоволено, звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності; кримінальне провадження №12020220000000101 від 27.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України було закрито. Відповідно до ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2024 року 26 січня 2020 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої стали ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Судом досліджено надані позивачем докази, які підтверджують нарахування та виплату позивачем страхового відшкодування  ОСОБА_3 , а саме звіт № 037/М/2020, відповідь від НПУ, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від  ОСОБА_3 , заява на виплату страхового відшкодування, поліс № 195492942 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Суду не надані інші докази, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Отже, суд всебічно та повно дослідивши докази на підтвердження вимог та заперечень позивача і відповідача, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
У постанові Верховного суду від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23 зроблено висновок, що у випадку закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.
Суд, дослідивши ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2024 року у справі № 646/4671/21, якою ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, встановив, що в ухвалі не визначено особу, яка винувата у дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 26 січня 2020 року.
Будь-які докази, які доводять, що ОСОБА_1 є особою, яка винна у шкоді, завданій ОСОБА_3 , яка була відшкодована йому позивачем, у справі відсутні.
Статтею 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями статей 12 та 81 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Позивач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження вини відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, з клопотаннями про витребування таких доказів до суду не звертався, отже, розпорядився своїми правами на власний розсуд.
За таких обставин суд вважає, що правові підстави для застосування положень ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України та покладення обов`язку з відшкодування збитків на відповідача відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.
Виходячи з вище викладеного, керуючись статтями 1191 Цивільного кодексу України, ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовної заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відмовити повністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса: 02653, м. Київ, Русанівський бульвар, 8; ЄДРПОУ 21647131.
Відповідач: ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .
Третя особа: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Третя особа: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Третя особа: ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання чи перебування суду невідоме.
Через надмірне навантаження та воєнний стан (повітряні тривоги та обстріли у м. Харкові) повний текст рішення суду складено 09 вересня 2026 року.

Суддя Т. В. Заварза