СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 липня 2026 року Справа №480/2609/26
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, і просить, з урахуванням заяви від 24.04.2026,:
1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області що до визначення стажу роботи (страхового стажу) на Крайній Півночі у меншому розмірі та не зарахування до пільгового розрахунку стажу роботи, період роботи з 22.07.1966 по 01.05. 1992 в районах Крайньої Півночі на пільгових умовах;
2. 3обов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок та виплату пенсії з 10.10.2025 з урахуванням стажу роботи з 22 липня 1966 по 01 травня 1992 в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, а саме один рік роботи в указаний період у районі Крайньої Півночі за один рік та шість місяців, з урахуванням проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за віком. Разом з тим під час обчислення страхового стажу періоди його трудової діяльності в районах Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР були зараховані в одинарному, а не в пільговому обчисленні.
Не погоджуючись із таким обчисленням страхового стажу, позивач звернувся до відповідача із заявою про його перерахунок із застосуванням пільгового (кратного) обчислення за період роботи в районах Крайньої Півночі, додавши довідку Магаданського морського торгового порту від 15.02.2021 № ОК-5. Проте відповідач відмовив у задоволенні зазначеної заяви, посилаючись на відсутність у матеріалах пенсійної справи документів, які б підтверджували укладення строкових трудових договорів та поширення на позивача пільг щодо обчислення у кратному розмірі періодів роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки факт його роботи в районі Крайньої Півночі підтверджується записами трудової книжки та довідкою Магаданського морського торгового порту від 15.02.2021 № ОК-5.
Відповідач письмового відзиву чи правових обґрунтувань своєї позиції не надав, на вимогу суду надано лише документи з пенсійної справи позивача.
Провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб. Витребувано у відповідача документи, необхідні для розгляду спору по суті вимог.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області, отримує пенсію за віком, в розмірі, розрахованому з 01.03.2020 із страхового стажу позивача 33 р. 11 міс. 3 дні, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії (а.с.31). 
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 06.03.2026 щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи з 22 липня 1966 по 01 травня 1992 в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, до якої додано копію довідки Магаданського морського торгового порту від 15.02.2021 № ОК-5.
Листом ГУ ПФУ в Сумській області № 1800-0202-8/18148 від 08.04.2026 позивача повідомлено, що пільгове обчислення страхового стажу для призначення пенсії здійснюється на підставі трудової книжки, письмового трудового договору або довідки, які містять відомості про період роботи та користування пільгами, передбаченими нормативно-правовими актами. Оскільки в матеріалах пенсійної справи відсутні документи, які б підтверджували укладення строкових трудових договорів та поширення на позивача пільг щодо обчислення у кратному розмірі періодів роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, то відсутні підстави для здійснення такого перерахунку.
Не погоджуючись із відмовою ГУ ПФУ в Сумській області в перерахунку стажу позивача, з урахуванням кратності трудового стажу роботи у період з 22 липня 1966 по 01 травня 1992 у районах Крайньої Півночі, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що кожен громадянин України має право на соціальний захист, що, крім іншого, включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Абзацом 1 частини 1 статті 24 Закону України № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Статтею 56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно з пунктом 5 розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.
Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року “Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі”, постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 “Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року “Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі”, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року “Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі”.
Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Згідно зі статтею 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005р. за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1) визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до пункту 7 параграфу “б” цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).
Згідно з пунктом 1 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
В даному випадку, підставою для відмови пільговому обчисленні страхового стажу відповідачем зазначено відсутність в матеріалах пенсійної справи документів, які б підтверджували укладення строкових трудових договорів та поширення на позивача пільг щодо обчислення у кратному розмірі періодів роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, і зазначена обставина стала підставою для відмови у перерахунку стажу позивача.
Разом із тим, такі твердження відповідача спростовуються наявними матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 , які є в наявності у ГУ ПФУ в Сумській області та надані до матеріалів даної справи.
Зокрема, судом враховується, що відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 11.12.2007, виданого УПФУ в м. Конотоп, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком за пенсійною справою №127447, термін дії зазначеного посвідчення з 01.09.2007 довічно (а.с. 8). 
Розпорядженням завідувача Конотопського міського соцзабезу Сумської області від 22.06.1993 позивача у зв`язку з переїздом до м. Конотоп взято на облік з урахуванням стажу роботи станом на 22.06.1993. Зазначеним розпорядженням також визначено позивачу пенсію за віком, виплату якої встановлено з 01.07.1993 (а.с. 34 зворт. стор.).
Відповідно до зведеної таблиці тривалості стажу роботи (а.с. 38), наданої представником ГУ ПФУ в Сумській області з матеріалів пенсійної справи позивача, загальний стаж за трудовою книжкою становить 33 роки 10 місяців 26 днів, на пільгових умовах - 27 років 07 місяців 14 днів, всього загальний стаж - 46 років 08 місяців 25 днів.
Крім того, розпорядженням №3127447 від 06.10.2003 Управління Пенсійного фонду України в м. Конотоп підтверджується, що загальний страховий стаж (повний) ОСОБА_1 46 років 8 місяців 22 дні, з них робота Крайньої Півночі - 25 років 7 місяців 14 днів (а.с. 33 зворт. стор.).
Крім того, відповідачем надано до суду копії матеріалів пенсійної справи позивача №127447, в яких наявна рукописна виписка записів трудової книжки позивача, завірена відповідальною особою УПФУ в. Конотоп. 
З даної виписки вбачається, що позивач у період з 22.07.1966 до 06.02.1968 працював на Копальні імені 25 років Жовтня Середньоканського району Магаданської області та у період з 03.04.1968 до 01.05.1992 у Морському торговому порту Нагаєво (а.с. 36-37). 
Зазначений період зараховано УПФУ в м. Конотоп до пільгового стажу позивача як робота на Крайній Півночі (а.с. 33 зворт. стор., 38).
Матеріалами справи та матеріалами пенсійної справи позивача підтверджується, що у спірні періоди роботи позивач працював в Копальні імені 25 років Жовтня з 22.07.1966 до 06.02.1968 та в Морському торговому порту Нагаєво з 03.04.1968 до 01.05.1992. 
Зазначений період зарахований відповідачем при призначенні пенсії за віком до страхового стажу позивача в кількості 24 роки 29 дні, що підтверджується розрахунком страхового стажу (а.с. 32). Також відповідачем надано до суду розрахунок страхового стажу за формою РС-право (а.с. 32), відповідно до якого страховий стаж позивача становить 33 роки 11 місяців 3 дні.
Враховуючи вищевикладене, суд визнає неправомірним та безпідставним твердження ГУ ПФУ в Сумській області про те, що в матеріалах пенсійної справи позивача документів, які б підтверджували укладення строкових трудових договорів та поширення на позивача пільг щодо обчислення у кратному розмірі періодів роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Такі документи є в наявності у ГУ ПФУ в Сумській області, надані представником відповідача до матеріалів справи, і спірні періоди були зараховані УПФУ в м.Конотоп у кратному розмірі як робота в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, що підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача.
Відповідно до пункту 20 зазначеного Порядку №637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
При цьому відповідно до підпункту “б” пункту 7 Порядку №22-1 за період роботи до 01 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районі Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.
Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року “Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі”, визначений постановою Ради Міністрів СРСР № 1029 від 10 листопада 1967 року.
Пунктом “д” статті 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року “Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі” передбачено, що робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.
Пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 “Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року “Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі” передбачено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 01 березня 1960 року за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.
Крім того, згідно із статтю 3 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районі, в галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992).
Тобто, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.
Стаття 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі Угода від 13.03.1992) закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 3 Угоди від 13.03.1992 також передбачено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.
Статтею 3 Тимчасової Угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі, та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 передбачено, що при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 01.01.1991. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого у районах Крайньої Півночі або у місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюється за нормами законодавства Російської Федерації.
Так, Верховний Суд у справах №302/662/17-а, №263/13671/16-а, №352/1612/15а (2а/352/70/15), №348/2208/16-а, №265/6105/16-а дійшов висновку, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка або письмовий трудовий договір або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.
Відповідно до розрахунку страхового стажу за формою РС-право страховий стаж позивача становить 33 роки 11 місяців 3 дні, а спірні періоди зараховані до страхового стажу позивача без урахування кратності (а.с. 32).
Як зазначено вище, в матеріалах пенсійної справи міститься рукописна виписка записів трудової книжки позивача (а.с. 36-37), на підставі якої при взятті на обік та розрахунку пенсії УПФУ м. Конотоп було враховано як загальний трудовий стаж, так і стаж, обчислений на пільгових умовах як робота в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі (а.с. 38).
Наведені обставини свідчать про неналежну перевірку наданих позивачем документів, не повний, не всебічний та об`єктивний розгляду заяви позивача, відсутність належних обґрунтувань рішення суб`єкта владних повноважень та неправомірні висновки про недостатність у позивача права на перерахунок пенсії за наявності відповідних записів у трудовій книжки.
Судом також враховується та обставина, що Верховний Суд вже розглядав справи з предметом спору щодо права особи на зарахування для пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевості, прирівняній до районів Крайньої Півночі наявність записів у трудовій книжці особи.
Зокрема, у постанові від 31.07.2019 у справі № 287/15/17-а, від 17.06.2021 по справі № №348/2352/16-а адміністративне провадження №К/9901/44092/18, Верховний Суд дійшов наступного висновку: “для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, має надаватися або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, у якій зазначений період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного з перерахованих документів, а не їх сукупності”.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 302/662/17-а, від 18 грудня 2018 року у справі № 263/13671/16-а, від 10 січня 2019 року у справі № 352/1612/15а (2а/352/70/15), від 10 вересня 2019 року у справі № 348/2208/16-а, від 07 листопада 2019 року у справі №341/1327/17 (К/9901/10363/18).
Таким чином, відмова ГУ ПФУ в Сумській області щодо зарахування стажу роботи позивача в районах Крайньої Півночі на пільгових умовах через відсутність в матеріалах пенсійної справи позивача документів, які б підтверджували укладення строкових трудових договорів та поширення на позивача пільг щодо обчислення у кратному розмірі періодів роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі є необґрунтованою та протиправною.
Крім того, водночас у справі, яка розглядається спір виник щодо визначення трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, як до 01.01.1991, так і після 01.01.1991, а саме спірний період з 01.01.1991 до 01.05.1992.
З цього приводу суд зазначає, що Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" та Законом № 1058-IV не передбачено пільг при обчисленні трудового стажу, відпрацьованого в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, після 01.01.1991.
Не йдеться про пільгове обчислення такого стажу й в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, Тимчасовій угоді між Урядом України і Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15.01.1993 та затвердженому відповідно до Тимчасової угоди Порядку переведення і виплати пенсій (постанова правління Пенсійного фонду України від 07.08.1996 № 10-3).
Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для зарахування в пільговому обчисленні стажу роботи позивача з 01.01.1991 до 01.05.1992 в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.
Зазначені висновки узгоджуються і з правовою позицією, викладеною, зокрема у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 676/7065/14-а та від 30.05.2019 у справі № 348/2974/14-а, від 14.03.2023 по справі №160/20914/21, та, відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають застосуванню при розгляді цієї справі, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі №755/10947/17 зазначила, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду.
В силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” судом правова позиція Верховного Суду враховується під час вирішення даної справи по суті.
Отже, враховуючи викладене, період роботи позивача з 01.01.1991 до 01.05.1992 не підлягає зарахуванню до страхового стажу на пільгових умовах із застосуванням пільгового обчислення .
Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд, із урахуванням вимог ст. 9 КАС України, шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не здійснення з 10.10.2025 перерахунку та виплати пенсії позивачу з врахуванням пільгового обчислення стажу за періоди роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 22.07.1966 до 06.02.1968 та з 03.04.1968 до 31.12.1990, та зобов`язати відповідача з 10.10.2025 здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з врахуванням пільгового обчислення стажу за періоди роботи в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі з 22.07.1966 до 06.02.1968 та з 03.04.1968 до 31.12.1990, з урахуванням виплачених сум.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, яким було прийнято спірне рішення, суму судового збору, сплачену при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Сумській області щодо не здійснення з 10.10.2025 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового обчислення стажу за періоди роботи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 22.07.1966 до 06.02.1968 та з 03.04.1968 до 31.12.1990.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області (м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, код ЄДРПОУ 21108013) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 10.10.2025 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу за періоди роботи ОСОБА_1 в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 22.07.1966 до 06.02.1968 та з 03.04.1968 до 31.12.1990, з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, код ЄДРПОУ 21108013) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1331,20 грн. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   С.М. Гелета