Справа № 212/8400/26
2/212/5914/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого - судді Дехти Р.В., секретаря судового засідання Попик С.Д., в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, –

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2026 позивачка звернулась до Покровського районного суду міста Кривого Рогу із зазначеним позовом. В обґрунтування вимог зазначила, що 21 березня 2024 року з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . В своєму позові позивачка зазначила, що з квітня 2026 року з відповідачем разом не мешкають, син знаходяться на її утриманні, відповідач не бажає брати участь в утриманні її та дитини в добровільному порядку, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Позивачка проживає з сином, вона не працює, оскільки у теперішній час перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною, інших джерел доходу не має і тому потребує матеріальної допомоги відповідача на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. 
Ухвалою суду від 11 червня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, до початку розгляду справи надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. 
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони з 21 березня 2024 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від яких мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої записані: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 та копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 .
Згідно АКТу з місця проживання №30 від 21.05.2026, посвідченого головою ОСББ Бурлак Р.О., малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкає за адресою АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без реєстрації місця проживання, також за даною адресо мешкають бабуся і дідусь дитини.
Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Визначаючи право позивача на отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з того, що малолітня дитина мешкає разом із позивачкою, а тому позивачка має право на отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років від відповідача.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, інших аліментних зобов`язань не має, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягує з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно.
Натомість суд зазначає, що сторони не позбавлені права порушення питання про збільшення або зменшення розміру стягуваних аліментів, за наявності для цього передбачених законом підстав з належним їх обґрунтуванням та підтвердженням відповідними доказами.
Згідно із ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.
Оскільки в силу ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів про стягнення аліментів позивачі звільняються від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 17-18, 77-81, 141, 259, 263-265, 278, 279 ЦПК України, ст. ст. 80, 84, 182 СК України, суд -
У Х В А Л И В:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку– задовольнити.

Стягувати щомісячно з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, починаючи стягнення з 01 червня 2026 року і до досягнення сином  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, трирічного віку, або до виникнення обставин, передбачених статтею 85 Сімейного кодексу України.

Рішення суду про стягнення аліментів - допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з  ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 331 гривень 20 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду .

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення складено та підписано 24 серпня 2026. 

Суддя: Р. В. Дехта