Справа № 484/1160/26
Провадження № 2/474/375/26

РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

14.09.26 с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Лисейко Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства “УНІВЕРСАЛ БАНК” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

10.03.2026р. Акціонерне товариство “УНІВЕРСАЛ БАНК” (далі - позивач) звернулося до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 02.05.2024р. станом на 19.01.2026р. у розмірі 47 570 грн. 29 коп., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) – 22 733 грн. 06 коп.; заборгованість за пенею – 6 593 грн. 17 коп.; заборгованість за порушення грошового зобов`язання – 18 244 грн. 06 коп.
Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувало, що 02.05.2024р. ОСОБА_1 встановила мобільний додаток monobank. “Monobank” - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Згідно ст.ст. 633, 634, 641 ЦК України, АТ “УНІВЕРСАЛ БАНК” пропонує необмеженому колу фізичних осіб - резидентів України скористатися банківськими послугами щодо продуктів monobank | Universal Bank, для чого пропонує приєднатись до опублікованих на сайті Банку Умов. Пройшовши реєстрацію та надавши один із пакетів документів відповідач підписав Анкету-заяву клієнта до Договору про надання банківських послуг “Monobank” шляхом застосування цифрового власноручного підпису. На етапі реєстрації відповідача за допомогою смартфону здійснюється генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів), яка буде використовуватися УЕП у мобільному додатку для засвідчення усіх дій. Генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону Клієнта, на якому встановлений Мобільний додаток лише після Ідентифікації Клієнта. Відкритий ключ розміщується в Анкеті-Заяві, яка підписується Клієнтом.
Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів monobank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms та тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates, складають Договір про надання банківських послуг.
Підписавши Анкету-заяву відповідач ознайомився та погодився, з наступним: що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг “Monobank”, з підписанням якого 02.05.2024р. в Мобільному додатку Договір набуває чинність. 
У Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг Monobank, відповідач просив встановити кредитниий ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. 
На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 12 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Форма надання Кредиту: поновлюваний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги.
На суму наданого Кредиту Банк нараховує відсотки. У разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит будуть нараховуватися відсотки за ставкою 3,1 % місяць з першого дня користування кредитом. Пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366. Погашення кредиту та відсотків здійснюється шляхом внесення клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі в розмірі щомісячного мінімального платежу.
Пунктом 5.15 розділу ІІ Умов визначено, що за порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі, або за кожен календарний день поточного календарного місяця, в якому клієнт своєчасно не вніс щомісячний мінімальний платіж за звітний місяць після закінчення дії пільгового періоду за карткою. При цьому сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього Договору та/або зміною процентної ставки за Договором, що здійснюється банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до Договору не потребується. У разі усунення клієнтом вищезазначених порушень процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах.
Відповідно до п. 5.16 розділу ІІ Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою, на залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з тарифами, але не більше 50% від суми отриманого клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних.
Відповідно пп. 8.20 п. 8 Розділу І Умов - з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, сторони погодили, що за несвоєчасне виконання клієнтом Вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом, що свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, клієнт несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання шляхом сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 74,4% річних від простроченої суми за весь час прострочення. У вимозі про необхідність повернення всієї суми боргу за кредитом банк вказує про необхідність оплати в терміновому порядку. Таким чином від цього моменту подальше неповернення клієнтом раніше одержаних від банку коштів свідчить про несанкціоноване користування клієнтом чужими грошовими коштами, за що останній у відповідності зі ст. 625 ЦК України та пп. 8.20 п. 8 розділу І Умов має сплатити Банку суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 74,4% річних від простроченої суми за весь час прострочення.
Станом на 29.03.2026р. у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулось Істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк, 29.03.2025р. направив повідомлення “пуш” про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.п. 5.18, 5.19 кредит 28.04.2025р. став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості банк нараховував неустойку, передбачену Тарифами. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
На підставі вищезазначеного АТ “УНІВЕРСАЛ БАНК” просило стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість у заявленому до стягнення розмірі.
Представник позивача Мєшнік К.І. в судові засідання, призначені на 25.06.2026р. та 14.09.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Водночас, у прохальній частині позовної заяви та у клопотанні клопотав про розгляд справи у відсутність представника позивача та дав згоду на заочний розгляд справи.
Відповідачка в судові засідання, призначені на 25.06.2026р. та 14.09.2026р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання поштовим зв`язком рекомендованим листом з повідомленням, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи.
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами.
14.09.2026р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
У довідці про етапи реєстрації відповідачки зазначено, що ОСОБА_1 завантажила на свій смартфон мобільний додаток. Для подальшого користування ним вказала номер телефону, який став фінансовим. Після чого програма надіслала одноразовий OTP-пароль у повідомленні, який клієнт ввів для підтвердження реєстрації, після чого на цьому етапі клієнт ознайомився з Умовами натиснувши кнопку “Продовжити”. Далі надав копії ідентифікаційного документа та довідки про присвоєння РНОКПП. Наступним кроком для отримання віртуальної картки клієнт пройшов ідентифікацію та верифікацію дистанційно шляхом отримання банком електронної копії ідентифікаційного документу (е-паспорту для виїзду за кордон) за допомогою ресурсу державних онлайн послуг «ДІЯ». Після чого, клієнт на екрані смартфону поставив цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом (відповідно до підпункту 5 п. 3 “Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України” затвердженого Постановою НБУ від 13.12.2019р. № 151). Далі у додатку перед підписанням Анкети-заяви та Запевнення невід`ємної частини Договору банк на виконання вимог Положення від 13.12.2019 № 151 ознайомив елієнта з текстом документів (Анкети-заяви та Запевнення), перед їх підписанням цифровим власноручним підписом. Після ознайомлення з Анкетою-заявою та Запевненням клієнт підписав їх шляхом натискання кнопки “Підписати” та отримав примірник підписаного в електронній формі документа на адресу електронної пошти, зазначеної у мобільному додатку. Підписавши Анкету-заяву та Запевнення клієнт погодився з Умовами шляхом накладання УЕП на документ.
02.05.2024р. між АТ «Універсал Банк», в рамках проекту monobank, та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг, який представляє собою Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Вказана анкета - заява підписана відповідачкою та представником банку Єрмаковою Д.О.
У вказаній Анкеті-заяві відповідачка зазначила, що ця Анкета-заява разом з Умовами та Правилами обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту, Тарифами, що розміщені за посиланням www.мonobank.ua/rates складають Договір про надання банківських послуг.
Відповідно до змісту Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг -підписуючи Анкету-заяву власноручним або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному застосунку мonobank відповідачка просила відкрити їй поточний рахунок у гривні в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 та встановити кредитний ліміт на суму вказану у мобільному застосунку.
Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 календарних днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць (37,2% річних) з першого дня користування кредитом.
Також в Анкеті-заяві відповідачка засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. 
ОСОБА_1 погодилася з тим, що невід`ємною частиною Анкети-Заяви є Запевнення клієнта до договору з підписанням якого в мобільному застосунку договір набуває чинність.
У формі підтвердження електронного документу зазначено про дату та час генерації ключової пари ЕП яким підписаний документ «Monobank document», - ОСОБА_1 02.05.2024р. о 17:02:12год., результати перевірки ЕП – підпис перевірено та успішність цілісних даних підтверджено, тип позначки часу – з підписом в мобільному застосунку мonobank.
У Запевненні клієнта до Договору про надання банківських послуг мonobank ОСОБА_1 підтвердила, що отримала примірник договору у мобільному застосунку мonobank, своє ознайомлення та погодження з умовами договору, згідно з яким буде здійснюватися відкриття та обслуговування її рахунків. У ньому ж погодилася, що банк має право на свій розсуд зменшувати/збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Просила здійснювати усе листування щодо рахунку та договору через мобільний застосунок чи інші дистанційні канали зв`язку. Надала право та доручила банку здійснювати дебетовий переказ коштів з усіх її рахунків відкритих у банку без додаткових розпоряджень для погашення зобов`язань перед банком. Строк дії договору – 99 років. Запевнення підписане позичальником, шляхом накладення електронного підпису за допомогою відкритого їй ключа. 
У формі підтвердження електронного документу зазначено про дату та час генерації ключової пари ЕП яким підписаний документ «Monobank document», - ОСОБА_1 02.05.2024р. о 17:04:30год., результати перевірки ЕП – підпис перевірено та успішність цілісних даних підтверджено, тип позначки часу – з підписом в мобільному застосунку мonobank.
Також банк надав «Умови і правила обслуговування в АТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank», затверджені протоколом Правління АТ "Універсал Банк № 46 від 24.11.2021р., які набувають чинності з 27.11.2021р., з додатками:«Тарифи чорної картки мonobank» за типом картки саме як картка міжнародної платіжної системи MasterCardVisa; «Паспорт споживчого кредиту»; «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача».
На а.с. 24, - у формі підтвердження електронного документу з назвою «Umovy» зазначено про дату та час генерації ключової пари ЕП яким підписаний документ «Umovy» - ОСОБА_1 02.05.2024р. о 17:04:30год., результати перевірки ЕП – підпис перевірено та успішність цілісних даних підтверджено, тип позначки часу – з підписом в мобільному застосунку мonobank.
Пунктом 5.15 розділу ІІ Правил визначено, що за порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі, або за кожен календарний день поточного календарного місяця, в якому клієнт своєчасно не вніс щомісячний мінімальний платіж за звітний місяць після закінчення дії пільгового періоду за карткою. При цьому сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього Договору та/або зміною процентної ставки за Договором, що здійснюється банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до Договору не потребується. У разі усунення клієнтом вищезазначених порушень процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі базової процентної ставки, зазначеної в Тарифах.
Відповідно до п. 5.16 розділу ІІ Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою, на залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з тарифами, але не більше 50% від суми отриманого клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних.
У випадку якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у п 5.18 Умов, кредит стає у формі “на вимогу”, а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту Вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій (п. 5.19 розд. ІІ Умов).
Згідно з п. 5.21 розд. ІІ Умов банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або в певній частці у разі невиконання клієнтом зобов`язань за Договором. Клієнт зобов`язаний виконати вимогу банку протягом 2 днів з дня одержання повідомлення/вимоги Банку.
З довідки про наявність рахунку від 19.01.2026р. вбачається, що ОСОБА_1 відкрито рахунок НОМЕР_2 (картка НОМЕР_1 ), тип рахунку – чорна картка, статус – активна до 09/28. 
У довідці про розмір встановленого кредитного ліміту від 19.01.2026р. зазначено про те, що розмір встановленого кредитного ліміту ОСОБА_1 через мобільний застосунок за договором від 02.05.2024р. за карткою № НОМЕР_1 наступний: 02.05.2024р. встановлена сума кредитного ліміту 8 000 грн., 24.07.2024р. - сума кредитного ліміту збільшена до 10 000 грн., 24.07.2024р. сума кредитного ліміту збільшена до 12 000 грн.
З наданих банком розрахунку заборгованості станом на 19.01.2026р. та виписок про рух коштів по картці від 19.01.2026р., що надані до позову за період з 02.05.2024р. до 01.01.2026р. вбачається, що відповідачка починаючи з 02.05.2024р. до 02.08.2024р. користувалася кредитним коштами, здійснювала зняття готівки, поповнення мобільного телефону, придбання товарів, оплату комунальних послуг, вчиняла платежі з розстрочки по карті, інші банківські операції. При цьому із цих же документів вбачається, що відповідачці нараховувалися (списувалися) проценти на поточну заборгованість за тілом кредиту за узгодженою сторонами процентною ставкою, починаючи з 31.08.2024р. до 01.01.2026р. Сума витрат всього 90 481 грн 28 коп. та сума зарахувань всього 32 952 грн 29 коп. Заборгованість на кінець періоду 47 570 грн 29 коп., з яких: 22 733 грн 06 коп. – заборгованість за тілом кредиту; 6 593 грн 17 коп. – заборгованість за пенею (нарахована з 01.02.2025р. до 01.01.2026р.) та 18 244 грн 06 коп. – заборгованість за порушення грошового зобов`язаяння (нараховано у період з 01.02.2025р. до 01.01.2026р.)/
Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, і доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань за ним відповідачем суду не надано.
Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.
Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України).
Так, за ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
Відповідно до положень ст.ст. 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІV, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.
Зі змісту ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VІІІ (далі - Закон № 675-VІІІ) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VІІІ електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону № 675-VІІІ).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VІІІ відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст 11 Закону № 675-VІІІ у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VІІІ).
Ст. 12 Закону № 675-VІІІ визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що “принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс”.
Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - на відповідача.
Суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачкою та позивачем кредитного договору, перерахування їй кредитних коштів згідно його умов, а також невиконання відповідачкою свого обов`язку щодо погашення заборгованості за тілом кредиту, за процентами.
Щодо суми заборгованості яку слід стягнути з відповідачки на користь позивача, то слід зазначити наступне:
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Отже, штраф і пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить.
У ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виконання (договір чи діалект). Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.
Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
За такого, вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за пенею у розмірі 6 593 грн. 17 коп. та заборгованості за порушення грошового зобов`язання у розмірі 18 244 грн 06 коп. – задоволенню не підлягають.
Таким чином до стягнення становить сума 22 733 грн 06 коп., з огляду на що позов підлягає частковому задоволенню.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 662 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 272 грн. 36 коп. (47,79%).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства “УНІВЕРСАЛ БАНК” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “УНІВЕРСАЛ БАНК” заборгованість за договором про надання банківських послуг “monobank” від 02.05.2024р., станом на 19.01.2026р., у розмірі 22 733 (двадцять дві тисячі сімсот тридцять три) грн. 06 коп., – заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту).
Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “УНІВЕРСАЛ БАНК” заборгованості за договором про надання банківських послуг “monobank” від 02.05.2024р., станом на 19.01.2026р., в сумі 24 837 (двадцять чотири тисячі вісімсот тридцять сім) грн. 23 коп., з них: 6 593 (шість тисяч п`ятсот дев`яносто три) грн. 17 коп. - заборгованість за пенею, 18 244 (вісімнадцять тисяч двісті сорок чотири) грн. 06 коп. - заборгованість за порушення грошового зобов`язання. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “УНІВЕРСАЛ БАНК” судовий збір в сумі 1 272 (одна тисяча двісті сімдесят дві) грн. 36 коп. 
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 390 (одна тисяча триста дев`яносто) грн. 04 коп. покладаються на позивача Акціонерне товариство “УНІВЕРСАЛ БАНК”.
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Акціонерне товариство “УНІВЕРСАЛ БАНК” (код ЄДРПОУ 21133352, юридична адреса: 04080, м. Київ, вул. Оленівська, 23).
Відповідачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний “16” вересня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол