Справа № 589/2723/24 
Провадження № 2-о/589/138/24 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого - судді Лєвши С.Л.,
з участю секретаря судового засідання Новик О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка Сумської області в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Скрипка Тетяна Петрівна, заінтересована особа: ОСОБА_2 , виконавчий комітет Шосткинської міської ради 
- про встановлення фактів, що мають юридичне значення,  

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2024 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області із заявою, в якій просить встановити факт що він самостійно виховує та повністю утримує неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування вимог зазначено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 02 червня 2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народився спільний син ОСОБА_3 .
Сімейне життя між сторонами ними не склалося, і дружина заявника перестала проживати з ним та їх спільним сином.
Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ухваленого 17 вересня 2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний. 
ОСОБА_2 участі у вихованні сина не приймає, не утримує його, не цікавиться навчанням та здоров`ям дитини, з дитиною будь-яким способом не спілкується.
ОСОБА_2 часто подорожує, і її місце перебування не відоме. 
Отже, ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки щодо неповнолітньої дитини, свого сина, а відтак заявник є єдиною особою, яка піклується, займається вихованням та повним утриманням сина. 
Встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини заявнику потрібно для отримання додаткових гарантій працевлаштування та для звернення до органу соціального захисту населення для отримання державної соціальної допомоги. 
В судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Скрипка Т.П. не з`явилися, про дату, час та місце його проведення повідомлені, кожний окремо надав до суду заяви, в яких просять розглядати справу за їх відсутності, заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити. (а.с.32, 33)
В судове засідання представник заінтересованої особи виконавчого комітету Шосткинської міської ради не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений. (а.с.30)
В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, заяву ОСОБА_1 задовольнити. Крім цього, вказала в заяві, що участі у вихованні та утриманні дитини ОСОБА_3 не приймає, проживає окремо від сина, життям дитини не цікавиться, у створенні необхідних належних та сприятливих умов для проживання і розвитку дитини ОСОБА_1 не допомагає, з дитиною не спілкується. (а.с.31) 
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Рішенням, яке ухвалене Шосткинським міськрайонним судом Сумської області 17 вересня 2019 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний. (а.с.14.15) 
Відповідно до свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , виданого 07 жовтня 2010 року Виконкомом Ковтунівської сільської ради Шосткинського району Сумської області вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 07 жовтня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за №10, і його батьками є: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 . (а.с.16) 
Згідно з довідкою виданою Ковтунівським навчально-виховним комплексом: загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти Шосткинської міської ради Сумської області 05 квітня 2023 року за №02-08/66, ОСОБА_3 учень 6 класу, регулярно відвідує заняття у закладі освіти, дитина завжди охайна, доглянута. Батько дитини спілкується з педагогами, відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життя дитини. Мати ОСОБА_2 контакту із закладом освіти не підтримує, з вчителями не спілкується. (а.с.17)
Із нотаріально завіреної заяви ОСОБА_2 16 травня 2024 року приватним нотаріусом Шоскинського районного нотаріального округу Сумської області, вбачається, що остання повідомляє: участі у вихованні та утриманні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не приймає, проживає окремо від сина, життям дитини не цікавиться, у створені необхідних належних та сприятливих умов для проживання та розвитку дитини участі не приймає.(а.с.18)
Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Шосткинської міської ради Сумської області 08 квітня 2024 року за №38, ОСОБА_1 та його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.19) 
Статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.
У відповідності до ч.1 ст. 160 Сімейного кодексу України (далі - СК України) місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно із ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Згідно із ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою.
Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.
Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або, у відповідних випадках, законні опікуни, - несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що вирішують питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).
Відповідно до ст. 315 ЦПК перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту батьківства, володіння будинком на праві власності тощо.
Разом з тим, важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.
Під час розгляду заяви, судом встановлено, що встановлення факту самостійного виховання заявником дитини необхідне для отримання додаткових гарантій працевлаштування та для звернення до органу соціального захисту населення для отримання державної соціальної допомоги.
Але заявник не подав до суду докази, того що він звертався до відповідних органів із заявою про призначення йому соціальної допомоги та не отримував відмови у призначенні будь-якої допомоги, як батькові, що самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину. Крім цього, також відсутні докази щодо відмови у його працевлаштуванні з будь-яких причин.
При цьому, суд звертає увагу на те, що пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України передбачено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Абзацом 1 і 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» встановлено, зокрема, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розглядати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, такий спір вирішується судом. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 у встановленні факту самостійного виховання та повного утримання неповнолітньої дитини. 
Керуючись ст. 76-81, 258, 259, 263- 265, 315, 319 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Скрипка Тетяна Петрівна, заінтересована особа: ОСОБА_2 , виконавчий комітет Шосткинської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Заінтересована особа: виконавчий комітет Шосткинської міської ради, місцезнаходження юридичної особи - поштовий індекс 41100, Сумська область, місто Шостка, вулиця Садовий бульвар, будинок 14, ідентифікаційний код юридичної особи - 36080075.  

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області       С.Л.Лєвша