ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 

УХВАЛА
з питань залишення позову без розгляду

29 липня 2026 року | справа № 380/13444/26

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мартинюка Віталія Ярославовича, розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові клопотання Головного управління ДПС у Луганській області про залишення позову без розгляду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕХПОСТАВКА» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, за участю другого відповідача Головного управління ДПС у Луганській області про скасування податкового повідомлення-рішення,- 

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕХПОСТАВКА» звернулося в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, другого відповідача Головного управління ДПС у Луганській області, в якому просить:
визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2127/12-32-04-03 від 30.10.2025;
визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2128/12-32-04-03 від 30.10.2025;
визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2216/12-32-04-03 від 13.11.2025;
визнати противоправним та скасувати податкову вимогу від 17.03.2026 №0000001-1301-1232.

Ухвалою суду від 01.07.2026 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.
Ухвалою суду від 13.07.2026 року залучено до участі у справі другого відповідача Головне управління ДПС у Луганській області; розгляд справи розпочато спочатку; витребувано для долучення до матеріалів справи від другого відповідача до 20.07.2026 року належним чином завірені копії доказів надіслання позивачу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги за податковою адресою платника податків або засобами електронного зв`язку.
20.07.2026 року від другого відповідача на виконання вказаної ухвали суду надійшли докази надіслання позивачу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.
Ухвалою суду від 21.07.2026 року позовну заяву залишено без руху після відкриття провадження у справі та надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують причини пропуску такого.
27.07.2026 року представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначає, що не змінював своєї податкової адреси, а саме місцезнаходження юридичної особи: Україна, 79026, Львівська обл., місто Львів, вул.Козельницька, будинок 15. Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, є спеціальним підзаконним нормативно-правовим актом, відповідно до якого, поряд з вимогами Закону України «Про поштовий зв`язок» та Актами Всесвітнього поштового союзу, об`єктами поштового зв`язку здійснюється надання послуг поштового зв`язку. Отже, в спірних правовідносинах застосовуються Конституція України, Правила та інші законодавчі акти України. Оскільки Податковий орган не надсилав акти податкових перевірок, ППР та Податкову вимогу, тобто у Відповідача відсутні належні докази в силу положення пункту 62 Правил, а саме документи, що підтверджують надання послуг поштового зв`язку відповідно до Правил, тобто відповідні розрахункові документи встановленої форми та змісту відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 № 265/95-ВР, який видається відправнику та містить інформацію щодо дати та часу приймання до пересилання поштового відправлення. Отже, у випадку якщо Відповідач здійснив відправку оскаржуваних рішень, то Відповідач повинен довести це відповідним документом, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку відповідно до Правил, тобто відповідні розрахункові документи встановленої форми та змісту відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 № 265/95-ВР, який видається відправнику та містить інформацію щодо дати та часу приймання до пересилання поштового відправлення, а саме - фіскальними чеками. Позивач зауважує що звернувся до Суду 29.06.2026 без пропуску шестимісячного строку на звернення до суду, оскільки дізнався з оскаржуваних рішень з позовної заяви Відповідача про стягнення податкового боргу. З наведеного вбачається, що Відповідач не обгрунтував що саме ці оскаржувані рішення були направлені Позивачу належними та допустимими доказами (фіскальними чеками), як то вимагає зазначене вище спеціальне законодавство. Також, слід зазначити, що наведене є предметом доказування при оскаржені відповідних рішень Відповідача.
Окрім того, 28.07.2026 року представником другого відповідача було подано клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.

Розглядаючи питання дотримання строку звернення до адміністративного суду, суд врахував наступні норми чинного законодавства та виходив з таких мотивів.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно частини другої статті 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Із долучених до матеріалів справи копій конвертів з рекомендованими повідомленнями про вручення, списків згрупованих відправлень, витягів з трекінгу Укрпошти вбачається, що оскаржуване у даній справі податкове повідомлення-рішення №2127/12-32-04-03 від 30.10.2025 року було надіслане контролюючим органом позивачу на його податкову адресу (м.Львів, вул.Козельницька, 15) 30.10.2025 року; податкове повідомлення-рішення №2128/12-32-04-03 від 30.10.2025 року - 30.10.2025 року, податкове повідомлення-рішення №2216/12-32-04-03 від 13.11.2025 - 13.11.2025 року.
При цьому, із уже згаданих трекінгів вбачається, що спірні податкові повідомлення-рішення були повернуті відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання 18.11.2025 року та 01.12.2025 року.
Також слід зазначити, що адреса, на яку направлялись конверти зі спірними податковими повідмоленнями-рішеннями, відповідає адресі зазначеній позивачем у позовній заяві. 
Відповідно до п.42.1 ст.42 Податкового кодексу України, податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Згідно із п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Пунктом 42.3 цієї норми визначено, що якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять відомостей з приводу того, що позивач у визначені порядок та строки повідомив контролюючий орган про зміну своєї податкової адреси.
Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, з урахуванням ст.42 Податкового кодексу України, вважаються врученими позивачу 18.11.2025 року та 01.12.2025 року (дати, коли вони були повернуті відправнику за закінченням встановленого терміну зберігання).
До суду із даним позовом позивач звернувся 29.06.2026 року, пропустивши шестимісячний строк звернення до суду.
Оцінюючи наведені позивачем доводи суд враховує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсно істотними перешкодами для своєчасного звернення до суду.
Відсутність доказів об`єктивно непереборних перешкод для своєчасного звернення до суду, за умови обізнаності особи про прийняте рішення чи вчинену дію (бездіяльність), виключає можливість поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки правова система не може “виправдовувати” пасивну поведінку або байдужість учасника справи до власних прав та інтересів.
Навіть якщо і застосовувати положення Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 та інших законодавчих акти України, на які посилається представник позивача, то наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами (витяги з трекінгу Укрпошти) підтверджується факт надіслання спірних податкових повідомлень-рішень.
Також судом не береться до уваги посилання представника позивача, що відповідач не обгрунтував, що оскаржувані рішення були направлені позивачу належними та допустимими доказами (фіскальними чеками), оскільки, як уже згадувалось раніше, в матеріалах справи наявні достатні докази про надсилання контролюючим органом позивачу спірних податкових повідомлень-рішень (копії конвертів з рекомендованими повідомленнями про вручення, списки згрупованих відправлень, витяги з трекінгу Укрпошти).
Більше того, у постанові від 9 жовтня 2018 року у справі № 820/1864/17 Верховний Суд, в контексті застосування наведених норм зробив висновок про те, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків. 
Більше того, представником другого відповідача до свого клопотання було долучено адвокатські запити представника позивача від 06.03.2026 року, від 26.03.2026 року про надання доказів надсилання та вручення позивачу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та відповідних актів перевірки до цих податкових повідомлень-рішень, за наслідками чого листами від 27.03.2026 року, від 11.03.2026 року другий відповідач надав представнику позивачу відповіді на ці запити.
Відтак, твердження представника позивача про те, що він дізнався про наявність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з позовної заяви відповідача про стягнення податкового боргу не відповідає дійсності.
Враховуючи викладене та те, що представником позивача не подано доказів існування об`єктивних, непереборних та незалежних від волі позивача обставин, які б перешкоджали йому звернутися до суду у визначений законом строк, суд не вбачає правових підстав для визнання причин пропуску строку поважними.
У цьому контексті належить наголосити на тому, що недобросовісна поведінка платника (неотримання кореспонденції від контролюючого органу) у жодному випадку не може визнаватись судом поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Щодо податкової вимоги, то строк звернення до суду не є пропущений.

Підсумовуючи викладене, суд уважає, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права в частині оскарження спірних податкових повідомлень-рішень та не наведено поважності причин його пропуску, а тому немає правових підстав для поновлення такого строку.

В силу положень п.8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Частиною третьою ст.123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За викладених обставин, суд уважає, що позовна заява у зазначеній частині підлягає залишенню без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Керуючись ст.ст. 240, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕМТЕХПОСТАВКА» до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, за участю другого відповідача Головного управління ДПС у Луганській області про скасування податкового повідомлення-рішення в частині позовних вимог, які стосуються визнання противоправним та скасування податкових повідомлень-рішень №2127/12-32-04-03 від 30.10.2025; №2128/12-32-04-03 від 30.10.2025; №2216/12-32-04-03 від 13.11.2025 - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. 
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя | Мартинюк Віталій Ярославович