Справа № 357/16332/26
3/357/4890/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2026 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Гребінь О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ІНФОРМАЦІЯ_1 ,стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, паспорт № НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення КИБ № 139 від 12.09.2026 року: 11 вересня 2026 року, близько 19 год. 30 хв., військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_3 сержант ОСОБА_1 , перебуваючи в тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_3 в АДРЕСА_2 , в районі розосередження, в умовах особливого періоду, вжив алкогольні напої та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, і в такому стані був виявлений командуванням військової частини НОМЕР_3 .
У результаті проведеного огляду на стан сп`яніння встановлено алкогольне сп`яніння – 1,40 проміле.
Таким чином ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 ст.172-20 КУпАП.
Позиція особи, що притягається до адміністративної відповідальності щодо інкримінованого правопорушення
ОСОБА_1 під час розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та підтвердив суду обставини події, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1  та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суддя дійшов висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, виходячи з наступного.
Загальні положення
Так, суддя зазначає, що у відповідності до ст.8 Конституції України в Українівизнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Зі змісту ст.9 КУпАП слідує, що адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Нормами ч. 1 статті 266-1 КУпАП серед іншого визначено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до ч. 3 статті 172-20 КУпАП встановлено відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 та ін. строк дії воєнного стану в Україні було продовжено та станом на дату вчинення правопорушення воєнний стан (особливий період) в Україні тривав.
Судом встановлено, що 11 вересня 2026 року, близько 19 год. 30 хв., військовослужбовець військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_3 сержант ОСОБА_1 , в умовах особливого періоду, перебував в тимчасовому розташуванні підрозділу військової частини НОМЕР_3 в АДРЕСА_2 , вживав алкогольні напої та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, а саме у стані алкогольного сп`яніння.
За встановлених під час розгляду даної справи обставин, суд констатує, що в діях ОСОБА_1 підтверджується склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Висновок щодо доведеності винуватості
Згідно зі ст. 252 КУпАП докази оцінюються за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Винуватість ОСОБА_1 підтверджується наданими в судовому засіданні ОСОБА_1 поясненнями та сукупністю досліджених судом доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії КИБ № 139 від 12.09.2026; роздруківкою результату огляду на стан алкогольного сп`яніння від 11.09.2026, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу; копією військового квитка; копією витягу з наказу №167 від 02.06.2026; копією службової характеристики; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 11.09.2026; копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.
У рішенні від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ зазначив, що при оцінюванні доказів застосовується критерій доведення «поза розумним сумнівом», а така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту.
Досліджені докази є належними, допустимими, узгоджуються між собою та в сукупності підтверджують обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення. Істотних суперечностей, які ставили б під сумнів достовірність цих доказів, судом не встановлено.
Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом.
Щодо адміністративного стягнення
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як цією особою, так і іншими особами.
Санкція ч.3 ст.172-20 КУпАП передбачає накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
При призначенні  ОСОБА_1 виду та міри адміністративного стягнення суддя враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, його ставлення до вчиненого.
Обставин, що пом`якшують відповідальність, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.
Беручи до уваги обставини правопорушення, суддя вважає необхідним визнати  ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у розмірі, встановленому законом.
Згідно пункту 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, тому  ОСОБА_1 слід звільнити його від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 23, 24, 27, 33, 34, 35, 172-20, 268, 283, 284, 285 КУпАП, ст.5 Закону України «Про судовий збір», суддя,- 

П О С Т А Н О В И В:

Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.
Звільнити  ОСОБА_1  від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Згідно із статтею 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Термін пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя | О.О. Гребінь