308/12481/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2026           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи: курсант 4 навчальної роти НОМЕР_1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сих України, за ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно з протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ЛВУ №267 від 22.08.2026 року, вбачається, що 20.08.2026 року о 06 год 10 хв курсант навчального взводу 4 навчальної роти НОМЕР_1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 рядовий ОСОБА_1 самовільно залишив лікувальний заклад у невідомому напрямку без дозволу медичного персоналу та командування підрозділу. Про зазначений факт самовільного залишення стало відомо від чергового персоналу ВП «Клінічна лікарня з невідкладних стнаів та екстреної медичної допомоги» м. Ужгород.
Своїми діями, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
У судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи він був належним чином повідомлений шляхом направлення SMS-повідомлення, яке отримав. Водночас у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 , з якої вбачається, що свою вину він визнає повністю та просить застосувати до нього найменш суворе адміністративне стягнення.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський Суд з прав людини наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». За таких обставин суддя приходить до переконання про можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення у відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.
Диспозиція ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЛВУ №267 від 22.08.2026; доповідю про самовільне залишення лікувального закладу.
Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують/обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відповідно до статей 34, 35 КУпАП, не встановлено.
При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст. 33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують/обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення,те, що ОСОБА_1 раніше протягом року не притягався до адміністративної відповідальності, а тому суддя вважає за можливе призначення ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ст. 172-11 ч. 3 КУпАП, а саме: в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки на думку суду саме цей вид адміністративного стягнення буде відповідати вимогам ст. 23 КУпАП, тобто буде сприяти вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору як військовослужбовець.
Керуючись ст. ст. 172-11 ч. 3, 251, 280, 283-285 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-11 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського місьркайонного
суду Закарпатської області Бедьо В.І.