Справа № 933/485/26
Провадження № 2/933/79/26

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області 
у складі:
головуючого - судді Попович І.А.
за участі:
позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
представника позивача - ОСОБА_3 (у залі суду та у режимі ВКЗ)
секретаря судового засідання - Осадчої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , до Олександрівської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області про припинення права приватної спільної часткової власності на 1/6 частку житлового будинку кожного, визнання права приватної спільної часткової власності в рівних частках на житловий будинок, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - державний реєстратор відділу «Центр надання адміністративних послуг» Олександрівської селищної ради Донецької області, - 

В С Т А Н О В И В:

01.04.2026 року представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , до Олександрівської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області про припинення права приватної спільної часткової власності на 1/6 частку житлового будинку, визнання права приватної спільної часткової власності в рівних частках на цілий житловий будинок.
02.04.2026 року ухвалою судді було відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження.
22.05.2026 року підготовче провадження закрито, до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору залучено державного реєстратора відділу «Центр надання адміністративних послуг» Олександрівської селищної ради Донецької області, справу призначено до розгляду на 17 червня 2026 року.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що позивачі на підставі свідоцтва про право власності №б/н, яке видане 21.12.2001р. Олександрівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 21.12.2001р. № 577р., є співвласниками житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 71,5 кв.м., житлової площі 33,4 кв. м.
Оригінал Свідоцтва про право власності №б/н, виданий 21.12.2001 р. Олександрівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 21.12.2001р. № 577р., був втрачений внаслідок пожежі, що сталася 28.11.2025 р. по причині влучання і вибуху БПЛА у крівлю будинку.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у грудні 2025 року, а ОСОБА_4 у січні 2026 року звернулися до відділу «Центр надання адміністративних послуг» Олександрівської селищної ради Донецької області, для здійснення державної реєстрації речових прав на спільну частку вище зазначеного нерухомого майна та отримали витяги з Державного реєстру речових прав, згідно яких вони є співвласниками по 1/6 частки житлового будинку у АДРЕСА_1 .
Житловий будинок АДРЕСА_2 це одноповерховий будинок, який фактично розділений на дві окремі частини (квартири) з незалежними входами, спільними стіною та дахом, в одній частині якого мешкали позивачі, які є членами однієї родини, у другій частині ОСОБА_5 зі своєю родиною частка якого оформлена як окрема одиниця з окремою поштовою адресою, на час звернення до суду не є співвласником позивачів.
Згідно інформаційної довідки № 459406621 від 06.01.2026, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , право власності не зареєстровано.
Згідно інформаційної довідки № 461442832 від 23.01.2026, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявне зареєстроване право власності за ОСОБА_5 на тип об`єкту житловий будинок, як окрема одиниця, з відкриттям в державному реєстрі окремого розділу, за адресою: АДРЕСА_3 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3001739314120. В опису об`єкта вказано, що зареєстроване право власності за ОСОБА_5 на нерухомий об`єкт, як окрему одиницю, є ? частиною житлового будинку, яка уявляє собою квартиру, загальною площею 65,8 кв.м., житлової площі 34.1 кв. м. Підставою набуття права власності ОСОБА_5 є свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 1498, видане 09.09.2024 приватним нотаріусом Левочкою М.М.
Тобто, в державному реєстрі речових прав ? частка будинку АДРЕСА_2 , яка на теперішній час після оформлення спадкових прав належить ОСОБА_5 , зареєстрована як окрема одиниця об`єкту нерухомого майна - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , с відкриттям окремого розділу, і присвоєнням розділу реєстраційного номера об`єкта нерухомого майна: 3001739314120. Первинно, на квартиру АДРЕСА_4 , яка фактично була ? часткою будинку АДРЕСА_2 по вищезазначеній адресі, право власності було оформлено, як на одиницю в рівних частках, що підтверджується довідкою виданою 23 січня 2026 року, вих.№ 03 КП Краматорської районної ради «Краматорське районне БТІ». Інша частка цього ж будинку, квартира АДРЕСА_5 , була оформлена в спільну часткову власність трьох членів родини ОСОБА_6 по 1/6 частки кожному. Тому, фактично сума ідеальної частки на дату первинного оформлення не складала та не складає на даний час одиницю.
Здійснена у такий спосіб державна реєстрація речових прав на спільну часткову власність на нерухоме майно, позбавила позивачів можливості володіти та розпоряджатися належній їм майном, у тому числі позивачі позбавлені можливості скористатися державною програмою еВідновлення.
Враховуючи, що оригінали правовстановлюючих документів на житло було втрачено позивачами внаслідок бойових дій, які тривають на теперішній час на території Донецької області, на надіслані представником позивачів адвокатські запити надано таку інформацію:
Архівним відділом Краматорської районної державної адміністрації, районної військової адміністрації Донецької області надав архівну копію розпорядження голови Олександрівської райдержадміністрації Донецької області розрахунку часток усіх співвласників будинку АДРЕСА_2 , який був затверджено під час приватизації: «Про приватизацію ? долі будинку ОСОБА_1 », з тексту якого вбачається, що від наймача ОСОБА_1 надійшла заява на приватизацію ? долі будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Даним розпорядженням надана згода на приватизацію ? долі будинку АДРЕСА_2 .
Свідоцтво про право власності № б/н, видане 21.12.2001 р. Олександрівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 21.12.2001 року № 557р. в архівах не збереглось, як і не зберігся розрахунок часток усіх співвласників будинку АДРЕСА_2 , який був затверджено під час приватизації.
КП Краматорської районної ради.«Краматорське районне БТІ» від 23.01.2026, № 3, згідно архівних даних станом на 01.01.2013 року: кв. АДРЕСА_6 належить на підставі спільної часткової власності: гр. ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності № б/н від 10.07.2001 року видане Олександрівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 06.07.2001 року №299р, - 1/2 частки, а інша 1/2 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2007 року посвідчене нотаріусом Олександрівської державної нотаріальної контори Звягіною А.Ф., зареєстроване в реєстрі за № 1485; кв. АДРЕСА_7 належить на підставі спільної часткової власності: гр. ОСОБА_1 – 1/6 частки, гр. ОСОБА_2 – 1/6 частки, гр. ОСОБА_4 – 1/6 частки, згідно свідоцтва про право власності від 21.12.2001 року видане Олександрівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 21.12.2001 року № 577р.
На момент технічної інвентаризації кв. АДРЕСА_6 від 18.04.2001 року: загальна площа 65,6 кв.м.; житлова 34,1 кв.м.
На момент технічної інвентаризації кв. АДРЕСА_7 від 11.06.2001 року: загальна площа 66,7 кв.м.; житлова 33,9 кв.м.
Згідно технічної інвентаризації станом на 06.08.2024 року: загальна площа будинку АДРЕСА_2 , складає 137,3 кв.м; житлова площа 67.5 кв.м., з яких: кв. АДРЕСА_6 , складає 65,8 кв.м; житлова площа 34,1 кв.м. кв. АДРЕСА_7 , складає 71,5 кв.м; житлова площа 33,4 кв.м. За результатами проведеної технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна 06.08.2024 встановлене наступне: загальна площа приміщень змінилась у зв`язку з дорахуванням площі прибудови літ. а, яка є складовою загальної площі, що згідно Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023р. № 488, п.97, не потребує дозвільних документів і не підлягає прийняттю в експлуатацію.
Отже, розрахунок часток позивачів при приватизації було здійснено по 1/3 кожному співвласнику від ? частки будинку, що і дало у математичному розрахунку по 1/6 частці. Але, при реєстрації майнових прав позивачів, яке було здійснено Краматорським районним БТІ, і в подальшому здійснено регістратором Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Олександрівської селищної ради Донецької області, не було враховано той факт, що будинок АДРЕСА_2 фактично і документально був поділений в натурі на дві окремі одиниці, яким були присвоєні окремі адреси: - АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_1 ; - кожна частина домоволодіння, має свій окремий технічний паспорт; - відповідно у кожного свій правовстановлюючий документ на житло, як окремий об`єкт нерухомого майна, - реєстрація місця проживання співвласників будинку здійснена також за окремими адресами, про що свідчать штампи в паспортах. 
Те що будинок був фактично поділений на два окремих об`єкта, доказує і той факт, що об`єктам нерухомого майна були присвоєні окремі реєстраційні номери, а саме: житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , присвоєно реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3001739314120, а житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 - 3254108314120.
Враховуючи, що будинок фактично вже є поділеним на два окремих об`єкта нерухомості, а реєстрація майнових прав здійснена з відкриттям окремих розділів та присвоєння їм окремих номерів об`єктів нерухомого майна, - відповідно частки позивачів були зареєстровані не вірно. Тобто, на підставі документів, які підтверджують виникнення у позивачів, внаслідок приватизації у 2001 році, права спільної частково власності на житловий будинок, кожному із позивачів повинно було бути зареєстровано право власності не на 1/6 частку, а на 1/3 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Просить припинити право приватної спільної часткової власності: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на 1/6 частку житлового будинку кожного: загальною площею 66,7 кв.м. житловою площею 33,9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та визнати право приватної спільної часткової власності в рівних частках на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 71,5 кв.м., житловою площею 33,4 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 : за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та за ОСОБА_4 по 1/3 частці за кожним.

Позивач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі(а.с.90).
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також їх представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, надали пояснення, відповідні викладеним в позові. 
Представник відповідача повідомлений належним чином у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.65-67). 
Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - державний реєстратор відділу «Центр надання адміністративних послуг» Олександрівської селищної ради Донецької області, повідомлений належним чином у судове засідання не з`явився, надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами відповідно до норм чинного законодавства України, оскільки державний реєстратор, який безпосередньо вчиняв реєстраційні дії, що є предметом спору, звільнений із займаної посади з 29.05.2026 року(а.с.109).

Суд, вислухавши позивачів, їх представника, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 

28.11.2025р. по причині влучання і вибуху БПЛА у крівлю будинку за адресою АДРЕСА_3 , сталася пожежа, власником є ОСОБА_5 ( а.с.19-20).

Згідно інформаційної довідки № 461442832 від 23.01.2026, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наявне зареєстроване право власності за ОСОБА_5 на тип об`єкту житловий будинок, як окрема одиниця, з відкриттям в державному реєстрі окремого розділу, за адресою: АДРЕСА_3 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3001739314120. В опису об`єкта вказано, що зареєстроване право власності за ОСОБА_5 на нерухомий об`єкт, загальною площею 65,8 кв.м., житлової площі 34.1 кв. м. Підставою набуття права власності ОСОБА_5 є свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 1498, видане 09.09.2024 приватним нотаріусом Левочкою М.М. (а.с.21).

Згідно інформаційної довідки № 459406621 від 06.01.2026, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відсутні відомості щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , право власності не зареєстровано (а.с.22).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу 456703816, ОСОБА_1 є співвласником 1/6 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3254108314120 (а.с.23).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу 459745238, ОСОБА_4 є співвласником 1/6 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_8 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3254108314120 (а.с.24)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу 456701932, ОСОБА_2 є співвласником 1/6 частки житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3254108314120 (а.с. 25).

Архівним відділом Краматорської районної державної адміністрації, районної військової адміністрації Донецької області надано архівну копію розпорядження голови Олександрівської райдержадміністрації Донецької області розрахунку часток усіх співвласників будинку АДРЕСА_2 , який був затверджено під час приватизації; «Про приватизацію1/2 долі будинку ОСОБА_1 », з тексту якого вбачається, що від наймача ОСОБА_1 надійшла заява на приватизацію 1/2 долі будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Даним розпорядженням надана згода на приватизацію 1/2 долі будинку АДРЕСА_2 .(а.с.26-27).

Технічна документація на домоволодіння, розташоване на адресою: АДРЕСА_2 (а.с.42-43).

Технічна документація на домоволодіння, розташоване на адресою: АДРЕСА_1 (а.с.44-45).

Технічна документація на домоволодіння, розташоване на адресою: АДРЕСА_3 (а.с.46-46-46).

Згідно листа КП "Краматорське районне БТІ" від 23.01.2026, № 3, згідно архівних даних станом на 01.01.2013 року:
- кв. АДРЕСА_6 належить на підставі спільної часткової власності: гр. ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності № б/н від 10.07.2001 року видане Олександрівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 06.07.2001 року №299р,- 1/2 частки, а інша 1/2 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.10.2007 року посвідчене нотаріусом Олександрівської державної нотаріальної контори Звягіною А.Ф., зареєстроване в реєстрі за № 1485;
- кв. АДРЕСА_7 належить на підставі спільної часткової власності: гр. ОСОБА_1 – 1/6 частки, гр. ОСОБА_2 – 1/6 частки, гр. ОСОБА_4 – 1/6 частки, згідно свідоцтва про право власності від 21.12.2001 року видане Олександрівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 21.12.2001 року № 577р.
На момент технічної інвентаризації кв. АДРЕСА_6 від 18.04.2001 року: загальна площа 65,6 кв.м.; житлова 34,1 кв.м.
На момент технічної інвентаризації кв. АДРЕСА_7 від 11.06.2001 року: загальна площа 66,7 кв.м.; житлова 33,9 кв.м.
Згідно технічної інвентаризації станом на 06.08.2024 року: загальна площа будинку АДРЕСА_2 , складає 137,3 кв.м; житлова площа 67.5 кв.м., з яких: кв. АДРЕСА_6 , складає 65,8 кв.м; житлова площа 34,1 кв.м. кв. АДРЕСА_7 , складає 71,5 кв.м; житлова площа 33,4 кв.м.
За результатами проведеної технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна 06.08.2024 встановлене наступне: загальна площа приміщень змінилась у зв`язку з дорахуванням площі прибудови літ а, яка є складовою загальної площі, що згідно Порядку проведення технічної інвентаризації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023р. № 488, п.97, не потребує дозвільних документів і не підлягає прийняттю в експлуатацію (а.с.48).

Відповідно до копії державного акту на право власності на приватизовану земельну ділянку серія ЯГ №362430 від 08.10.2008 року, виданого Олександрівською селищною радою на підставі рішення Олександрівської селищної ради від 18.09.2008 року №V/16-135 на земельну ділянку з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0.0867 ГА, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 (а.с.83-84).

Згідно відповіді відділу "ЦНАП" Олександрівської селищної ради від 27.05.2026 року, державний реєстратор не має права самовільно вносити зміни, дописувати або змінювати інформацію, яка міститься у правовстановлюючих документах (договорах купівлі-продажу, дарування, свідоцтвах про право власності тощо), виданих тa зареєстрованих БТІ на паперових носіях або в Реєстрі прав власності (РПВН) у період з 2003 по 2013 роки. Основне завдання реєстратора в процесі «актуалізації» даних -- це перенесення (відображення) вже існуючих відомостей з паперових архівів чи старого реєстру до сучасного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ДРРП) у тому вигляді, в якому вони зафіксовані.
Державний реєстратор не має права самостійно приймати рішення про зміну ідеальних часток співвласників, змінювати розмір часток або коригувати арифметичну суму часток (наприклад, «підганяти» їх, щоб у сумі виходила одиниця), якщо така сума не збігається у старих документах. Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав затвердженого Постановою КМУ № 1127, реєстратор вносить у Державний реєстр речових прав (ДРРП) саме той розмір частки, який чітко прописаний у правовстановлюючому документі (договорі, свідоцтві про право на спадщину, рішенні суду тощо).
Державний реєстратор не має права та повноважень самостійно, без відповідного правовстановлюючого документа чи рішення суду, вносити зміни до вже відкритого розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (ДРРП) ( а.с.120).

Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються визнання права власності на нерухоме майно.
До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
За положеннями Загальної декларації прав людини, кожна людина має право володіти майном як одноособово, та і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За вимогами ст. 346 ЦК України, підставами для припинення права власності є: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.
Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. 347 ЦК України: 1. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.
2. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову.
3. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.
Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.
Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.
Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої ст. 15 та ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлює, що речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, якщо їх реєстрація була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення (тобто реєстраторами БТІ чи в PПBH з 2003 по 2013 роки). Реєстратор не переоформлює право заново, а лише переносить існуюче.
Стаття 10 Закону визначає повноваження реєстратора. Державний реєстратор має право перевіряти документи, але зобов`язаний встановлювати відповідність заявлених прав i поданих документів вимогам чинного законодавства.
Частина 3 статті 10 Закону зобов`язує реєстратора під час розгляду заяви про реєстрацію прав, що виникли до 2013 року, запитувати від БТІ відомості, які необхідні для реєстрації, якщо такі відомості відсутні в ДРРП та не були внесені до електронних носіїв.
Дані у Реєстрі мають збігатися з архівом БТІ.
Згідно статті 10 Закону, яка визначає повноваження реєстратора відсутнє право реєстратора самостійно змінювати зміст цивільних прав, визначати чи коригувати розмір часток власності.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією із підстав державної реєстрації права власності та інших речових прав є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.
Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Тому, зміна ідеальних часток - це зміна обсягу права власності.
За вимогами ст. 346 ЦК України, підставами для припинення права власності є: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам`яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 8) звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника; 12) визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.
Право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. 347 ЦК України: 1. Особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.
2. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову.
3. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав затвердженого Постановою КМУ № 1127, реєстратор вносить у Державний реєстр речових прав (ДРРП) саме той розмір частки, який чітко прописаний у правовстановлюючому документі (договорі, свідоцтві про право на спадщину, рішенні суду тощо). 
Враховуючи норми чинного законодавства, державний реєстратор не наділений правом щодо зміни цивільних прав, визначати чи коригувати розмір часток власності. 
Згідно ч. 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстратор може самостійно (або за заявою) внести зміни – це виправлення технічної помилки (граматичної описки, друкарської, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.
Якщо виправлення технічної помилки зачіпає права третіх осіб (наприклад, змінює суму ідеальних часток чи склад власників), здійснюється державним реєстратором виключно за наявності згоди таких осіб або на підставі судового рішення.
Відповідно до статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначається вичерпний перелік документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав та внесення змін до реєстру (договори, свідоцтва, рішення судів, закони тощо). Без цих документів жоден запис не може бути змінений.
Отже, єдиним способом для позивачів усунути перешкоди щодо володіння, користування і розпорядження власним майном, є звернення до суду за захистом їх прав.

Розглянувши вимоги представника позивача ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , до Олександрівської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області про припинення права приватної спільної часткової власності на 1/6 частку житлового будинку кожного, визнання права приватної спільної часткової власності в рівних частках на житловий будинок, суд вважає, що вони підлягають задоволенню лише в частині визнання права приватної спільної часткової власності в рівних частках на житловий будинок, оскільки в судовому засіданні встановлено, що державний реєстратор при реєстрації права власності допустив помилку у розмірі часток позивачів у належному їм нерухомому майні, яку державний реєстратор позбавлений можливості виправити самостійно відповідно до вимог ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 
Судом у судовому засіданні встановлено, що позивачі дійсно є співвласниками квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності № б/н, яке видане 21.12.2001 р. Олександрівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 21.12.2001р. № 577 р., і рівних частинах - по 1/3 частці кожен.
Вимоги про припинення права власності, що належить самим позивачам, задоволенню не підлягають, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст. 346, 347 ЦК України. 

На підставі зазначеного, ст.ст.15, 317, 319, 321, 346, 347, 391, 392 ЦК України, ст. 2, 3, 10, 26, 27, 31-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та керуючись ст. ст. 2, 4, 13, 77, 81, 263-265 ЦПК України, - 

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , до Олександрівської селищної військової адміністрації Краматорського району Донецької області про припинення права приватної спільної часткової власності на 1/6 частку житлового будинку кожного, визнання права приватної спільної часткової власності в рівних частках на житловий будинок, - задовольнити частково.

Визнати право спільної часткової власності у рівних частках на квартиру АДРЕСА_9 провулок Лісовий будинок № 6, за:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - 1/3 частка;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 - 1/3 частка;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 - 1/3 частка.

В іншій частині, відмовити.

Рішення ухвалено у приміщенні суду та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 07 липня 2026 року.
Повний текст рішення складено 17 липня 2026 року.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. 

Позивачі: 
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації як внутрішньо переміщеної особи - АДРЕСА_6 ; 
ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації -  АДРЕСА_1 ;
ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації -  АДРЕСА_1 .

Відповідач: Олександрівська селищна військова адміністрація Краматорського району Донецької області, юридична адреса: вул. Центральна 15А, селище Олександрівка, Краматорського району Донецької області, ЄДРПОУ - 45090450.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - державний реєстратор відділу «Центр надання адміністративних послуг» Олександрівської селищної ради Донецької області, юридична адреса: вул. Соборна, 20, селище Олександрівка, Краматорського району Донецької області, ЄДРПОУ - 43505179.

Суддя Олександрівського
районного суду Попович І.А.