ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
Справа № 500/4434/26
08 вересня 2026 року | м.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Юзьків М.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відвід головуючої судді Дерех Надії Володимирівни у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Голови конкурсної комісії Тернопільської обласної ради з обрання незалежних членів наглядових рад закладів охорони здоров`я, що належать до спільної власності територіальних сіл, селищ, міст Тернопільської обласної ради - Болєщука Володимира Михайловича, Конкурсної комісії Тернопільської обласної ради з обрання незалежних членів наглядових рад закладів охорони здоров`я, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільської обласної ради, Тернопільської обласної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними та скасування рішень в частині, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Голови конкурсної комісії Тернопільської обласної ради з обрання незалежних членів наглядових рад закладів охорони здоров`я, що належать до спільної власності територіальних сіл, селищ, міст Тернопільської обласної ради - Болєщука Володимира Михайловича, Конкурсної комісії Тернопільської обласної ради з обрання незалежних членів наглядових рад закладів охорони здоров`я, що належить до спільної власності територіальних сіл, селищ, міст Тернопільської обласної ради, Тернопільської обласної ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними та скасування рішень в частині, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 13.08.2026 відкрито провадження у адміністративній справі №500/4434/26 за вказаною позовною заявою. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Лихий Б.П. 03.09.2026 подав до суду заяву про відвід судді (вх.№9782/26) в адміністративній справі №500/4434/26, в якій зазначив про ручне маніпулювання системою автоматизованого розподілу справ шляхом дискримінаційного адміністрування кадрових наказів, публічну демонстрацію зневаги до правосуддя та інституту адвокатури, наявність заздалегідь сформованої негативної позиції та процесуального патерну ухвалення рішень (Copy-Paste), а також про прямий конфлікт інтересів через ініціювання дисциплінарного провадження у Вищій раді правосуддя.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду (суддя Дерех Н.В.) від 04.09.2026 визнано необґрунтованим заявлений відвід судді та заяву передано на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2026 заяву про відвід судді у адміністративній справі №500/4434/26 передано для розгляду судді Тернопільського окружного адміністративного суду Юзьківу Миколі Івановичу.
Згідно приписів частини четвертої статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід у порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.
Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження (частина одинадцята статті 40 КАС України).
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду заяви про відвід у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.
Згідно із статтею 126 Конституції України, незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.
Частинами першою та другою статті 6 КАС України, передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно частини першої та другої статті 7 КАС України, встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
Згідно з приписами статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Згідно з частиною третьою статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Надаючи правову оцінку підставам заявленого відводу головуючій судді Дерех Надії Володимирівні у справі №500/4434/26, суд зазначає таке.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".
Одну з найважливіших гарантій незалежності суддів закріплено в частині другій статті 126 Конституції України, відповідно до якої вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється. Це положення Основного Закону було роз`яснено Конституційним Судом України у Рішенні від 1.12.2004 №19-рп/2004. Таким чином, незалежність суддів передбачає право при здійсненні судочинства бути вільними від будь-якого обмеження, впливу, заанґажованості, тиску, погроз, втручань. Відповідно, задля забезпечення принципу незалежності суддів, відвід судді не може бути задоволено лише з суб`єктивних міркувань сторони, хоча й вони можуть мати логічну послідовність, щодо прогнозованого вирішення справи не на його користь.
У справі "Газета Україна-Центр проти України" рішення від 15.07.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що "відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності".
Суд зазначає, що принцип незалежності та об`єктивності судочинства полягає, зокрема, у тому, що судді повинні розглядати справи неупереджено, на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чиєї сторони або з будь-якої причини.
З вищезазначеного слідує, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність відповідних вищезазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).
Таким чином, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.
Суд зазначає, що відвід судді як одна із гарантій права на справедливий суд повинен ґрунтуватися на очевидних обставинах, які викликають сумнів у його неупередженості або об`єктивності при розгляді конкретної справи.
Водночас відвід повинен бути вмотивованим, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Обставини, які покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Водночас не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. 
На обґрунтування доводів про ручне маніпулювання системою автоматизованого розподілу справ представник позивача вказує про штучне формування складу суду для розгляду даної справи шляхом умисного притримання підписання наказу про відпустку судді Дерех Н.В.
Відповідно до статті 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу. Суддям, які мають стаж роботи більше 10 років, надається додаткова оплачувана відпустка тривалістю 15 календарних днів.
Згідно з частиною четвертою статті 10 Закону України «Про відпустки» щорічні основна та додаткові відпустки надаються працівникові з таким розрахунком, щоб вони були використані, як правило, до закінчення робочого року.
Як видно з наказу голови Тернопільського окружного адміністративного суду від 09.07.2026 №22-В/г, судді Дерех Н.В. надано частину щорічної основної відпустки з 22.07.2026 по 04.08.2026 на підставі заяви судді від 09.07.2026.
Отже твердження представника позивача про притримання підписання наказу про відпустку судді Дерех Н.В. не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та по суті є припущеннями. 
Безпідставними суд вважає також доводи представника позивача про наявність у головуючої судді у справі заздалегідь сформованої негативної позиції (упередженого ставлення до позивача) та демострації зневаги до правосуддя і інституту адвокатури. Такі доводи заяви про відвід по-суті обґрунтовані незгодою із процесуальними рішеннями головуючої судді у справі №500/4434/26 та інших справах, які перебували у провадженні судді Тернопільського окружного адміністративного суду Дерех Н.В. 
Суд зазначає, що частиною четвертою статті 36 КАС України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Отже, цією нормою законодавець прямо встановив, що незгода сторони у справі з процесуальним рішенням суду чи рішеннями у інших справах не може бути визнана обґрунтованою підставою для відводу судді. Незгода сторони із постановленою процесуальною ухвалою через її невідповідності чи недоліки не є підставою для відводу судді.
Задля забезпечення можливості сторін у справі висловити свою незгоду із процесуальними діями суду та судовими рішеннями (у тому числі ухвалами) законодавцем передбачена можливість їх апеляційного оскарження у визначеному порядку. Наявність в осіб, які беруть участь у справі, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду заяв щодо виконання судового рішення не можуть бути підставою для відводу судді, а всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням у справі. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанцій. Якщо процесуальна ухвала суду не оскаржується, то заперечення проти неї може бути викладене в апеляційній скарзі на кінцеву (остаточну ухвалу), прийняту за результатами розгляду конкретного процесуального питання щодо виконання судового рішення.
Суд відхиляє доводи представника позивача про те, що подання скарги щодо дій судді Дерех Н.В. до Вищої ради правосуддя створює ситуацію, за якої суддя має очевидний і непереборний конфлікт інтересів та упереджене ставлення до сторони. Подання дисциплінарної скарги є правом особи, передбаченим Законом "Про судоустрій і статус суддів". Водночас, реалізація особою такого права не зумовлює виникнення обставин, які можуть викликати сумніви у неупередженості або об`єктивності судді. Інше тлумачення цієї норми фактично призвело би до можливості сторони обирати суддю у своїй справі. Проте можливість відводу (самовідводу) судді від розгляду справи не може і не повинна перебувати в межах розсуду учасника справи. Наявність в учасника справи таких можливостей і інструментів створювала б для нього можливість впливу на суддю, «обрання» судді для розгляду справи і це компрометувало б сприйняття суду як неупередженого, незалежного і безстороннього. Тому задоволення заяви про відвід судді з підстав подання щодо нього дисциплінарної скарги до Вищої ради правосуддя має негативні наслідки і може утверджувати в очах стороннього спостерігача і в сприйнятті скаржників думку про те, що суддя у справі може бути замінений у разі подання щодо нього дисциплінарних скарг до Вищої ради правосуддя (безвідносно до їх обґрунтованості).
Отже, вивчивши заяву про відвід судді та матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність фактичних та правових підстав, визначених законом, для відводу головуючої судді Дерех Надії Володимирівни у цій справі. Судом не виявлено обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності судді, свідчили про її упереджене ставлення щодо позивача, чи заінтересованість в результаті розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні вказаної заяви необхідно відмовити.
Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 248 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лихого Богдана Петровича про відвід головуючої судді Дерех Надії Володимирівни в адміністративній справі №500/4434/26 - відмовити.
Копію ухвали направити учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу суду можуть бути включені до апеляційної скарги за результатами розгляду заяви про продовження судового контролю за виконанням рішення суду.
Повний текст ухвали виготовлено і підписано 08 вересня 2026 року.

Головуючий суддя Юзьків М.І.