Справа № 127/15328/26
Провадження № 2/127/4417/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 року | місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі судового засідання Чех А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Рабенчук Б.В. звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. 
Позов мотивований тим, що 09.06.1996 сторони зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб на даний час не розірвано. Відповідач інших утриманців не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу. Вищевикладене і стало підставою звернення до суду.
Ухвалою суду від 27.05.2026 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено розгляд справи по суті. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач в судове засідання не з`явилась, однак її представник адвокат Рабенчук Б.В. подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача.
Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
У судове засідання відповідач не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не подав. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та судову повістку було направлено на адресу його зареєстрованого місця проживання.
Крім того, про дату, час та місце судового засідання відповідач був повідомлений через свого представника – адвоката Безрученка Дениса Павловича, який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АВ № 102108. Про обізнаність представника відповідача щодо дати та часу судового засідання свідчить розписка про явку до суду, відібрана секретарем судового засідання 18.06.2026.
Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак у судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив та доказів на їх підтвердження не надав.
Станом на день винесення рішення відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив, як і будь-які інші заяви чи клопотання з процесуальних питань.
З огляду на викладене, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання, відсутність повідомлення про причини неявки та неподання відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе вирішити питання про розгляд справи за відсутності відповідача з урахуванням положень Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, ОСОБА_2 і ОСОБА_4 09.06.1996 зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис №941.
Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 1 січня встановлено прожитковий мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для основних соціальних і демографічних груп населення. Для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум становить 2817,00 грн для дітей віком від 6 до 18 років 3512, грн.
Дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день ухвалення рішення суду виповнилося 12 років.
Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд звертає увагу, що відповідач доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню дитини не надав, а тому суд дійшов висновку про їх невиконання та порушення відповідного права, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дитини (аліментів).
Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги. Суд бере до уваги, що відповідач доказів надання допомоги, неможливості утримувати дитину, відомостей про незадовільний стан здоров`я, підтвердження того, що у нього на утриманні знаходяться інші особи, суду не надав. Суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача.
При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, передбачені ст. 182 СК України.
Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто в даній справі з 04 травня 2026 року.
На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Дана позовна заява подана позивачем в електронному вигляді, тому судовий збір за її подання складає 1064,96 грн.
Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1064,96 грн.
При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Оскільки предметом заявленого позову є стягнення аліментів, позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання такого позову.
Отже, сплата позивачем судового збору в розмірі 1 211,20 грн здійснена помилково, оскільки законом для цієї категорії справ встановлено пільгу щодо сплати судового збору.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка її сплатила, за ухвалою суду, зокрема, у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Клопотання про повернення судового збору не подавалось, тому суд не може з власної ініціативи повернути позивачу надміру сплачений судовий збір.
Враховуючи зазначене, суд роз`яснює позивачу її право подати до суду клопотання про повернення помилково сплаченого судового збору.
Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.
Керуючись статтями 104, 105, 112, 180-183, 191 СК України, статтями 12, 81-82, 133, 137, 141, 263-265, 273, 279-282, 354, 430 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.05.2026, і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1064,96 грн судового збору.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;
відповідач: з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено 07.09.2026.

Суддя          О.О. Жмудь