Справа№592/7247/26
Провадження №2/592/2430/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 вересня 2026 року м.Суми 
Ковпаківський районний суд м.Суми в складі головуючого судді Онайка Р.А., за участі секретаря судового засідання Зінченко Г.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Цирулик Віта Вікторівна про встановлення факту не проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення факту неприйняття спадщини, 
з участю учасників справи:
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – адвоката Мазурової К.Д.,
у с т а н о в и в:
Позивач в особі свого представника звернулася до суду з позовом у якому просить:
-встановити факт не проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_1 ;
-встановити факт неприйняття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини після батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обґрунтовуючи позов зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який був батьком позивачки та відповідача. Після смерті батька відкрилася спадщина, зокрема і на грошові вклади в АТ КБ «Приватбанк». Позивачка звернулася до нотаріуса з метою реалізації своїх спадкових прав, однак нотаріусом їй було відмовлено, оскільки на момент відкриття спадщини з спадкоємцем був зареєстрований також відповідач. Зазначає, що відповідач на момент смерті з батьком фактично не проживав, трривалий час мешкає за кордоном та з батьком не спілкувався, а тому вважає що останній не міг прийняти спадщину в порядку визначеному ст.1268 ЦК України. Інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 не має.
Ухвалою суду від 11.05.2026 позовна заява прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження, в порядку підготовки справи до судового розгляду витребувано спадкову справу №50/2025.
Ухвалою суду від 28.07.2026 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
Під час судового розгляду позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили задовольнити із зазначених в позові підстав.
Заслухавши учасників справи, допитавши у якості свідка ОСОБА_4 , дослідивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть останнього (а.с.9)
З інформації про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 08.04.2025 (а.с.10) вбачається що на момент смерті ОСОБА_3 разом з ним за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_3 , що вбачається з актового запису про народження (а.с.8), та копії свідоцтва про шлюб позивача (а.с.7).
ОСОБА_2 є сином померлого ОСОБА_3 , що вбачається з копії свідоцтва про народження та свідоцтва про переміну прізвища, імені та по батькові (а.с.11).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне йому майно.
20.03.2025 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу заведено спадкову справу №50/2025 після смерті ОСОБА_3 (а.с.29-52)
Згідно відомостей наявних у спадковій ОСОБА_3 за життя було складено два заповіти.
Так згідно заповіту зареєстрованого за №568 від 17.12.2013 спадкодавець заповів доньці належну йому кв. АДРЕСА_2 (а.с.43).
Згідно заповіту зареєстрованого за №569 від 17.12.2013 (а.с.34) спадкодавець заповів ОСОБА_4 належну йому земельну ділянку розташовану за адресою АДРЕСА_3 .
Спадкоємці за заповітом прийняли спадщину та отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за заповітом
Крім того, нотаріусом встановлено, що до складу спадщини входять грошові кошти розміщені на рахунку померлого ОСОБА_3 в АТ КБ «Приватбанк» (а.с.45)
10.03.2026 ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Цирулик В.В. з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на грошові вклади, що залишилися після смерті ОСОБА_3 (а.с.51), однак постановою нотаріуса від 10.03.2026 їй було відмовлено, з огляду на прийняття спадщини ОСОБА_2 з огляду на положення ст.1268 ЦК України, як таким що на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем та не заявив про відмову від неї у строк визначений ст.1270 ЦК України.
З метою встановлення всіх обставин справи підчас судового розгляду було допитано у якості свідка ОСОБА_4 , яка суду показала, що проживала з ОСОБА_3 у цивільному шлюбі на віл Заливній з 2003 року. Десь в 2003-2004 році ОСОБА_5 вихав до рф, де одружився і жодного разу в м. Суми не приїздив, лише кілька разів на рік він телефонував через комп`ютер. Якби він приїздив в м. Суми, то їй би про це розповів ОСОБА_3 .
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Позивач, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином порушуються (зачіпаються) його права та законні інтереси, а суд має - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року у справі №910/12787/17).
Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом про встановлення факту постійного не проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання ОСОБА_2 таким, що не прийняв спадщину, посилалась на те, що вона, як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , бажає прийняти спадщину на все майно, що не охоплене заповітом, а саме грошові вклади, звернувшись до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак з листа нотаріуса вбачається, що на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 , разом з ним був зареєстрований крім позивачки, син померлого ОСОБА_2 , який відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Тому нотаріус відмовила у видачі свідоцтва на спадщину лише одному спадкоємцю.
Згідно зі статтями 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України).
Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини(частина перша статті 1270 ЦК України).
При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, склад спадкового майна, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Виходячи зі змісту позову, позивач фактично намагається довести своє право на спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважаючи себе єдиною спадкоємицею першої черги після смерті останнього, яка звернувшись до нотаріальної контори прийняла спадщину у встановленому законом порядку. При цьому, існують перешкоди в оформленні спадкових справ у нотаріальному порядку, про що свідчить відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. 
Перелік судових способів захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою статті 16 ЦК України.
Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорювані відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, такі від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16, від 30 січня 2019 року, у справі №569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц, від 15 вересня 2020 року у справі №469/1044/17, від 26 липня 2023 року у справі №641/3893/20).
Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.
Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача.
Відповідно до частини першої статті 175 ЦПК України позивач викладає свої вимоги щодо предмета позову та їх обґрунтування.
Предмет позову - це конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, заявлена через суд.
Підстава позову - це юридичні факти(фактична підстава) і норми права (юридична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача.
Предметом позову ОСОБА_1 визначила вимогу про встановлення факту не проживання ОСОБА_2 із спадкодавцем на час відкриття спадщини та неприйняття відповідачем спадщини після смерті батька.
Отже, предметом заявлених вимог є встановлення факту, що має юридичне значення, з метою належного оформлення ОСОБА_1 спадщини після смерті батька.
Однак, виходячи зі змісту позовних вимог, позивач фактично намагається довести те, що лише вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька.
Ураховуючи викладене, заявлені в цій справі позовні вимоги про встановлення факту не проживання відповідача із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання його таким, що не прийняв спадщину, не відповідають належному способу захисту.
Суд, звертає увагу на те, що ефективним способом захисту прав позивачки є визнання права власності на спадкове майно, однак таких вимог ОСОБА_1 не заявляла.
За таких обставин відсутні підстави для застосування обраного позивачкою способу захисту, оскільки він не відновлює будь-яких порушених прав та інтересів позивачки і не узгоджується із положеннями статті 16 ЦК України.
Що узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними в постановах № 641/3893/20 від 26.07.2023, № 751/344/23 від 02.04.2025, №489/3282/23 від 25.11.2025.
Факти, про які позивач просить ухвалити рішення у цій справі щодо постійного непроживання відповідача із спадкодавцем та визнання його таким, що не прийняв спадщину, підлягають встановленню при розгляді позову про визнання права власності на спадщину.
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19, від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18).
З огляду на зазначене, враховуючи обрання позивачем не належного способу захисту своїх прав, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без задоволення.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Цирулик Віта Вікторівна про встановлення факту не проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення факту неприйняття спадщини відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складене 01.09.2026.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 . 

Третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Цирулик Віта Вікторівна, адреса АДРЕСА_4 . 

Суддя Роман ОНАЙКО