Справа № 645/5838/26 
Провадження № 3/645/1038/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 вересня 2026 року м. Харків
Немишлянський районний суд міста Харкова в складі головуючого судді Лисенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та матеріали справи додані до нього щодо
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомостей про притягнення протягом року до адміністративної відповідальності суду не надано, - 
в с т а н о в и в :
15 червня 2026 року близько 17:00 години за адресою: . АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, які полягали в ображанні нецензурною лайкою, хапанням за руки, чим завдав їх психологічних та фізичних страждань, внаслідок було завдано шкоди психічному та фізичному здоров`ю гр. ОСОБА_2 . Видимих тілесних ушкоджень не завдав. Вчинив правопорушення повторно протягом року був підданий адміністративному стягненню. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст.173-2 КУпАП. 
28.08.2026 потерпілою ОСОБА_2 подано клопотання про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Потерпіла зазначає, що між нею та її цивільним чоловіком ОСОБА_1 15.06.2026 за місцем мешкання виникла звичайна сімейна сварка на фоні побутових питань, домашнього насильства чоловік відносно неї не вчиняв, за руку взяв, щоб заспокоїти, фізичної шкоди та психологічних страждань їй завдано не було, до поліції звернулась під впливом емоцій, з чоловіком вони примирились, просить суд закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, 28.08.2026 подав клопотання про закриття провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Клопотання обґрунтоване тим, що 15.06.2026 між ним та цивільною дружиною за місцем спільного мешкання виникла сварка на побутовому ґрунті, фізичної шкоди та психологічних страждань дружині не було завдано, наразі вони з дружиною примирились, конфлікт повністю вичерпано.
КУпАП визначені випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справ за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, за якою  ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, не належать до даної категорії випадків, з метою уникнення затягування розгляду справи, справа розглядається за наявними у ній письмовими доказами. 
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.
За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності складу адміністративного правопорушення, тобто сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, що підтверджуються належними доказами.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП виражається у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавленні житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно ч. 3 ст. 173-2 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктом 14 статті 1 вказаного Закону передбачено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення, вчиненого у формі психологічного насильства, характеризується умисною формою вини, тобто дії особи яка вчиняє домашнє насильство зумовлені бажанням спричинити шкоду психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, самі по собі, зокрема, погрози, конфлікти утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи і за умови, що такі дії завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Тобто, у справах про домашнє насильство доказуванню підлягає не лише факт вчинення відповідних дій особи, а й наслідки, які в результаті таких дій були заподіяні потерпілому.
При цьому суд наголошує на тому, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних побутових конфліктів, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа, яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.
Тоді як під конфліктом необхідно розуміти такий стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями, ситуацію, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП працівниками поліції подано до суду: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №574576 від 15.06.2026 (а.с.1), компакт диск з написом на конверті «5817 ВАД 574576 1 бат», на якому міститься відеозапис з бодікамер патрульної поліції, на якому зафіксовано процес відібрання письмових пояснень та складання адміністративного матеріалу (а.с.2); копію письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.3); копію письмових пояснень ОСОБА_2 (а.с.4); копію заяви ОСОБА_2 про прийняття мір відносно ОСОБА_1 (а.с.5); форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (а.с.6); згоду на обробку персональних даних ОСОБА_2 (а.с.7); копію тимчасового заборонного припису серії ЕТ №110833 від 15.06.2026 стосовно ОСОБА_1 (а.с.8); розписку про отримання ОСОБА_2 роз`яснень про права особи постраждалої від домашнього насильства (а.с.9); копію паспортів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.10); копію постанови Немишлянського районного суду міста Харкова від 29.07.2025, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн (а.с.11-13); рапорт інспектора Юлії Борбун (а.с.14); заяву ОСОБА_1 про закриття провадження (а.с.18); заяву ОСОБА_2 про закриття провадження (а.с.19).
На переконання суду зазначені докази не є належними та достатніми доказами вчинення особою, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Суд наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Разом з тим інших доказів, які б підтверджували те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на те, щоб викликати у потерпілої побоювання за свою безпеку та завдати шкоди його психічному здоров`ю суду не надано.
За безпосередньо дослідженого в судовому засіданні змісту клопотання про закриття провадження, поданих до суду особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та потерпілою, та відеозаписом з бодікамери патрульної поліції, який міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що 15.06.2026 о 17:00 годині за місцем спільного проживання між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла звичайна сімейна сварка на фоні побутових питань, однак наразі останні примирилися, конфлікт вичерпаний.
Відтак у зв`язку із наявністю внутрішньо-сімейного конфлікту, у кожної сторони своє бачення і свої докази на обгрунтування поведінки та причин виникнення обставин, що спричинили складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, які унеможливлюють прийняття судом рішення про визнання, поза розумним сумнівом, винуватості ОСОБА_1 .
Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).
У рішеннях «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, у даній справі відсутні належні, достатні та допустимі докази, на підставі яких у визначеному законом порядку, поза розумним сумнівом можливо встановити наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, суть якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні, а відтак провадження відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 173-2, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суд, –
п о с т а н о в и в :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О. Лисенко