ПУЛИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 295/7309/26
Провадження № 2/292/463/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2026 року с-ще Пулини

Пулинського районного суду Житомирської області
головуюча суддя Гуц О.В.
секретар судового засідання Риданова Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в с-щі Пулини цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,- 

У С Т А Н О В И В :  

У червні 2026 року до суду за підсудністю з Богунського районного суду м.Житомира надійшла цивільна справа за позовом ТОВ "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 липня 2021 року між ТОВ "Авентус Україна" та ОСОБА_1 укладено договір № 4502133, згідно якого останньому надано грошові кошти в сумі 2000 грн строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у вигляді стандартної процентної ставки в розмірі 1,90 % в день, яка застосовується в мехжах строку кредиту. 
ТОВ "Авентус Україна" належним чином виконав свої зобов"язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору, однак відповідач не виконує свої зобов"язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 
25.05.2022 між ТОВ «Авентус Україна" та ТОВ «Фінансова компанія "Сіті Фінанс" укладено договір факторингу № ФК 25-05/22, згідно якого останнє набуло право грошової вимоги до боржників, зокрема і до ОСОБА_1 за договором № 4502133.
07.11.2025 між ТОВ «Фінансова компанія "Сіті Фінанс" та ТОВ «Факторинг Партнерс" укладено договір факторингу № 07-11/25, згідно якого останнє набуло право грошової вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором № 4502133.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за його використання, що підлягають стягненню з позичальника, становить 6510 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2000 грн, за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 4510 грн.
Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за договором № 4502133 від 22.07.2021 у розмірі 6510 грн, понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.
Ухвалою суду від 24.06.2026 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач у судове засідання, призначене на 27.07.2026, не з"явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв та клопотань від нього, а також відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. 
З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов наступного висновку. 
Судом встановлено, що 22 липня 2021 між ТОВ «Авентус Україна" та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір про надання споживчого кредиту № 4502133, згідно якого на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 2 000 гривень. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту - 30 днів. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується:- у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки;- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору;- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору Знижена процентна ставка 0,01 % в день та застосовується відповідно до наступних умов: якщо споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту, але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 договору, а у випадку пролонгації - до дати пролонгації (не включно), буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079,41% річних, за зниженою ставкою 3,71% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 3140 грн, за зниженою ставкою 2006 грн.
Згідно п. 1.1. договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.
Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (пункт 2.1. договору).
Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт" (пункт 3.1. договору).
Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до вказаного договору, дата видачі кредиті - 22.07.2021, кількість днів у розрахунковому періоді - 30, чиста сума кредиту - 2006 грн, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 2000 грн, проценти за користування кредитом - 6 грн, реальна річна процентна ставка - 3,71 %, загальна вартість кредиту - 2006 грн. 
Зазначені вище умови кредитного договору відповідають також паспорту споживчого кредиту, який разом з договором підписаний відповідачем електроним підписом одноразовим ідентифікатором A521255 в особистому кабінеті позичальника.
Договір позики, разом із правилами надання фінансових кредитів, затвердженими 13.07.2021, складають єдиний договір.
За умовами зазначеного кредитного договору відповідачу 22.07.2021 були перераховані кредитні кошти в сумі 2000 грн, що підтверджується листами ТОВ "Контрактовий дім" № 21136 від 05.03.2026 та ТОВ "Авентус Україна" № 2820/26-Е від 09.03.2026.
Згідно картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за договором № 4502133 від 22.07.2021 станом на 24.05.2022 заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 6510 грн, в тому числі: за основним боргом - 2000 грн, за процентами за зниженою процентною ставкою - 5,80 грн, за процентами за стандартною процентною ставкою - 4560 грн. Відповідач 19.08.2021 сплатив кошти в розмірі 5,80 грн, 10.12.2021 - 50 грн, а всього - 55,80 грн, які зараховані на оплату процентів. 
25 травня 2022 року між ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" (фактором) та ТОВ "Авентус Україна" (клієнтом) було укладено договір факторингу № ФК 25-05/22, відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов"язується сплатити клієнту суму фінансування, а клієнт зобов"язується відступити факторові права вимоги за основними зобов"язаннями в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення права вимоги. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги боргу до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку № 6, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та її невід"ємною частиною цього договору. 
Згідно акту прийому-передачі реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами за договором факторингу № ФК 25-05/22 від 25.05.2022, укладеного між ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" (фактор) та ТОВ "Авентус Україна" (клієнт), клієнт передав, а фактор прийняв реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами в кількості 4279, загальна сума заборгованості складає 21 023 627,04 грн.
Як вбачається з витягу з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами від 25.05.2022 ТОВ "Авентус Україна" відступило ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за договором №4502133 в сумі 6510 грн, з яких: за основним зобов"язанням - 2000 грн та за відсотками - 4510 грн.
Згідно платіжної інструкції № 1186 від 25.05.2022 ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" сплатило ТОВ "Авентус Україна" кошти в сумі 145 486, 59 грн згідно п. 3.1. договору факторингу №ФК 25-05/22 від 25.05.2022.
07 листопада 2025 між ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" (клієнтом) та ТОВ "Факторинг Партнерс" (фактором) було укладено договір факторингу № 07-11/25, згідно якого на умовах, встановлених цим договором, клієнт передає (відступає) фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (портфелі заборгованості). Права вимоги переходять фактору у день здійснення фінансування (оплати) на користь клієнта у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1. цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. 
Згідно акту приймання-передачі реєстру реєстру боржників від 07.11.2025 до договору факторингу № 07-11/25 від 07.11.2025 ТОВ "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" передав, а ТОВ "Факторинг Партнерс" прийняв реєстр боржників від 07.11.2025 кількістю 8032, загальна сума заборгованості складає 45 442 989,03 грн.
Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 07-11/25 від 07.11.2025 ТОВ "ФК "Сіті Фінанс" відступило ТОВ "Факторинг Партнерс" право вимоги заборгованості до ОСОБА_1 за договором № 4502133 в сумі 6510 грн, з яких: за основним зобов"язанням - 2000 грн та за відсотками - 4510 грн.
Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 0574640000 від 07.11.2025 ТОВ "Факторинг Партнерс" сплатило "ФК "Сіті Фінанс" кошти в сумі 900 000 грн згідно договору факторингу № 07-11/25 від 07.11.2025.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, складеного ТОВ "Факторинг Партнерс", станом на 06.04.2026, ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором № 4502133 від 22.07.2021 в сумі 6510 грн, яка складається із: тіла кредита - 2000 грн. та відсотків - 4510 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦПК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 1-3 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно - комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
З положень частини першої та другої ст. 1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно досліджених матеріалів договір між ТОВ "Авентус Україна" та відповідачем укладений в електронній формі, підписаний електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно частини 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов такого висновку, що електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.
Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено факт укладення ТОВ "Авентус Україна" кредитного договору з відповідачем в електронному вигляді шляхом підписанням договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що відповідає положенням Закону України "Про електронну комерцію".
Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Поданими позивачем доказами доведено виконання ТОВ "Авентус Україна" своїх зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі, а саме - надання відповідачу кредиту на суму 2000 грн, який 22.07.2025 перерахований на його картковий рахунок.
У той же час, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, не повернув отримані кредитні кошти та не сплатив нараховані відсотки, що відповідно до статті 611 ЦК України, тягне за собою правові наслідки, встановлені кредитним договором або законом.
Згідно з розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 6510 грн., з них за тілом кредита - 2000 грн, за процентами на дату відступлення права вимоги - 4510 грн.
Однак, суд не погоджується щодо заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості за нарахованими відсотками, оскільки переважна частина з них нарахована після спливу строку кредитування, передбаченого договором.
Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Згідно ст. 252 ЦПК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або роками. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
У ст. 631 ЦК України зазначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити ваші права та виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору
Відтак, закінчення строку договору, який був належним чином виконаний позбавленою стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Як вбачається з пункту 1.4. договору про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 надано кредит строком на 30 днів, тобто з 22.07.2021 по 20.08.2021. Відповідно до вказаного строку відповідач мав повернути позивачу кредит та сплатити проценти за його користуванням.
У той же час, ОСОБА_1 нараховані відсотки за користування кредитом станом на 17 грудня 2021 року, тобто поза межами строку кредитування, який не має перевищувати 30 днів. Останнім днем строку позики та відповідно нарахування відсотків є 20 серпня 2021 року.
Зважаючи на те, що строк позики сплив 20 серпня 2021 року, суд вважає, що позивачем необґрунтовано нараховані проценти після вказаної дати.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування.
Після закінчення строку позики і невиконання боржником своїх зобов`язань щодо повернення позики та сплати відсотків за його користування, у статті 625 ЦК України, передбачені наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання та відповідальність боржника за неправомірне використання кредитних коштів.
Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 19.05.2020 у справі № 910/23028/17, від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, згідно яких право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом згідно вказаного договору та зміну дати повернення всіх сум кредиту матеріали справи не містять. Не надано й доказів того, що первісний кредитор погодив зміну строку кредиту.  За таких обставин, загальна сума відсотків, нарахованих в період строку кредиту з 22.07.2021 по 20.08.2021 (30 днів) становить 1140 грн, з розрахунку: 2000 грн х 1,90% х 30 днів.
З наданого позивачем розрахунку первісного кредитодавця вбачається, що відповідачем сплачено відсотки 19.08.2021 в сумі 5,80 грн, 10.12.2021 - 50 грн, а всього 55,80 грн, тоді як стягненню підлягають відсотки в розмірі 1140 грн, тому сплачена нею різниця становить 3084,200 грн (1140 грн - 55,80 грн = 1084,20 грн).
Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість в розмірі 3084,20 грн, з них: за тілом кредиту - 2000 грн, за відсотками 1084,20 грн, що становить 47,38 % ціни позову.
Оскільки ОСОБА_1 не виконав умови договору та не сплатив заборгованості в добровільному порядку, суд вважає стягнути з нього на користь позивача примусово заборгованість в сумі 3084 грн 20 коп., так як згідно укладеного договору факторингу позивач набув права вимоги до відповідача.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.
Як визначено в ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат з надання правничої допомоги (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги № 105 від 02.03.2026, тарифи на послуги адвокатського об"єднання "Лігал Ассістанс" та витяг з акту № 31 про надання юридичної допомоги від 31.03.2026.
Згідно пункту 4.3 договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 факт надання послуг за договором підтверджується актом про надання юридичної допомоги, який готується адвокатським об"єднанням та надсилається клієнту для підписання не пізніше 10 числа місця, наступного за місяцем, в якому була надана юридична допомога. 
Враховуючи, що позивачем надано суду розрахунок витрат із зазначенням конкретних видів та вартості правничої допомоги, суд вважає, що ТОВ "Факторинг Партнерс" надані належні докази на їх підтвердження, а тому вимоги про стягнення витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, підлягають задоволенню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 9000х47,38% =4264,20 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір", із позовних заяв майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.
З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662,40 грн, а тому з відповідач на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі (3084,20/6510)х2662,40 = 1261 грн. 35 коп.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 76, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість за договором позики № 4502133 від 22.07.2021 в розмірі 3084 (три тисячі вісімдесят чотири) гривні 20 копійок, судовий збір в сумі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривна 35 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4264 (чотири тисячі двісті шістдесят чотири) гривні 20 копійок.
В іншій частині позову відмовити.
Відповідачу, який не з`явився в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя О. В. Гуц