Слобідський районний суд міста Харкова 
Провадження № 3/641/446/2026	Справа №: 641/621/26	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року       м. Харків

Суддя Слобідського районного суду міста Харкова Кожихова Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Собченко В.С.,
представника особи, яка притягується до відповідальності, 
адвоката Щеколдіна М.Ю.,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП)
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 
встановив:
Згідно супровідного листа Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області № 570с/41/14/04-2026 відл 26.01.2026 на адресу суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 573858 від 23.01.2026, складеним інспектором 2 взводу 4 роти 3 батальйону УПП в Харківській області лейтенантом поліції Якименко В.В. вбачається, що 23.01.2026 о 16 годині 00 хвилин в м. Харків, пр. Аерокосмічний, 165, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf днз НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки тз за допомогою газоаналізатору Drager Аlkotester 6820, що підтверджується тестом 3220 від 23.01.2026, результат огляду 1,38 %, чим порушив п. 2.9.а ПДР керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні представники ОСОБА_1 адвокат Халупко С.В, та в подальшому адвокат Щеколдін М.Ю. не погодилися із вказаним протоколом про адміністративне правопорушення, надавши до суду клопотання про закриття адміністративного провадження.
У клопотанні про закриття провадження у справі про адиміністративне правопорушення зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисник не мали можливості належним чином ознайомитися з матеріалами справи до судового розгляду. Зазначають, що розгляд справи було призначено фактично без надання часу для підготовки захисту, що свідчить про формальний підхід до забезпечення прав, гарантованих ст. 268 КУпАП. Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась судами апеляційної інстанції. Зокрема, у постанові Харківського апеляційного суду від 30.09.2025 у справі № 641/139/25 суд зазначив, що розгляд справи без належного забезпечення права на захист, зокрема без реального надання можливості ознайомитися з матеріалами справи та підготувати правову позицію, є істотним порушенням процесуальних норм, що тягне за собою скасування постанови та закриття провадження. Також наголошують на тому, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №573858 від 23.01.2026 сам по собі не може вважатися достатнім доказом вини особи, оскільки є лише процесуальним документом, складеним працівником поліції, який фіксує його суб`єктивне сприйняття подій. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що протокол не має наперед встановленої доказової сили і підлягає перевірці в сукупності з іншими доказами. Також вказують на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт перебування особи у стані сп`яніння у спосіб, передбачений законом. Відсутні дані про належне проведення огляду відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції МВС, зокрема відсутні відомості про дотримання встановленого порядку проведення огляду; відсутні належні підтвердження використання сертифікованого приладу; не міститься доказів належної відеофіксації процедури; відсутні дані щодо альтернативного медичного огляду у випадку незгоди особи. Такі недоліки свідчать про те, що результати огляду (якщо такі взагалі проводилися) не можуть визнаватися допустимими доказами. Також вказує, що у матеріалах справи відсутня узгодженість доказів між собою. Відомості, викладені у протоколі, не підтверджуються іншими об`єктивними джерелами доказів, такими як безперервний відеозапис або показання незацікавлених свідків. Це створює розумні сумніви щодо достовірності викладених обставин Матеріали справи не містять достатніх, узгоджених та неспростовних доказів, які б підтверджували факт керування транспортним засобом саме у стані сп`яніння; факт належного проведення огляду. Також у клопотанні стверджується, що у даній справі наявна сукупність обставин, які свідчать про існування істотних та обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини особи. Зокрема, існують сумніви щодо законності дій працівників поліції, зокрема щодо підстав зупинки транспортного засобу та подальших процесуальних дій. Відсутність належного документального підтвердження таких підстав ставить під сумнів правомірність усіх наступних доказів, отриманих у результаті таких дій. Також, викликає обґрунтовані сумніви допустимість та належність доказів, покладених в основу обвинувачення. Наголошує, що матеріали справи не містять достатніх, узгоджених та отриманих у встановленому законом порядку доказів, які б беззаперечно підтверджували факт перебування особи у стані сп`яніння. Зазначають про не доведеність належним чином сам факт події адміністративного правопорушення, а саме відсутні переконливі докази, які б у своїй сукупності виключали будь-які розумні сумніви щодо обставин, викладених у протоколі дотримання всіх процесуальних гарантій. Отже, зазначає, що у даній справі відсутні належні правові підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а продовження провадження суперечило б принципам законності, справедливості та презумпції невинуватості. Наголошують на тому, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, чим порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників особи, що притягується до адміністративної відповідальності, адвоката ОСОБА_2 та адвоката Халупко С.В., суд зважає на таке.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або у режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, диспозиція якої передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, з системного аналізу вищезазначених норм вбачається, що проходження в установленому порядку огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 573858 від 23.01.2026, складеним інспектором 2 взводу 4 роти 3 батальйону УПП в Харківській області лейтенантом поліції Якименко В.В., з якого вбачається, що23.01.2026 о 16 годині 00 хвилин в м. Харків, пр. Аерокосмічний, 165, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом Volkswagen Golf днз НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки тз за допомогою газоаналізатору Drager Аlkotester 6820, що підтверджується тестом 3220 від 23.01.2026, результат огляду 1,38 %.
Згідно рапорту інспектора взводу 2 роти 4 батальйону 3 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Городецького В. під час патрулювання23.01.2026 було отримано виклик дтп без потерпілих за адресою пр-т. Аерокосмічний. 165. Під час складання матеріалів у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, порушення координації рухів, водій на місці погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору Drager alkotester 6820 результат 1,38 проміле. Водій з результатом згоден, складено ЕПР1 № 573858 від 23.01.2026 за ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 (а.с. 8).
Відповідно до відомостей роздруківки газоаналізатору «Drager Alcotest 6820», вміст алкоголю у видихаємому ОСОБА_1 повітрі складав 1,38 % проміле. З результатом ОСОБА_1 згодний, що підтверджується особистим підписом (арк. 6).
Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_1 під час події мав ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. З результатом ОСОБА_1 згодний, що підтверджується особистим підписом (арк. 7).
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП ХОР ОНКЛ від 23 січня 2026 року, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, огляд у медичному закладі не проводився (арк. 5).
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 573839 від 23.01.2026 ОСОБА_1 23.01.2026 о 16 год. 20 хв. керуючи автомобілем Volkswagen Golf днз НОМЕР_4 за адресою: м.Харків, пр-т Аерокосмічний, біля будинку № 165, перед поворотом ліворуч на вулицю Зернову, не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем KIA Sorento днз НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.10.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с. 3)
У матеріалах справи також наявні відеозаписи події від 23 січня 2026 року за участю ОСОБА_1 (арк. 5).
Зокрема, з першому з досліджених відеозаписів зафіксовано подію дтп за участю автомобілів Volkswagen Golf днз НОМЕР_4 та KIA Sorento днз DU NA 5280
З відеозапису нагрудної камери поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом не заперечується. Працівники поліції, після перевірки документів, повідомили, що вбачають у нього ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», на що останній добровільно погодився. Після цього водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» шляхом його продуття. Результат огляду виявився позитивним, а саме 1,38 % проміле. При цьому суд звертає увагу на те, що в ході спілкування з патрульними ОСОБА_1 визнав той факт, що вживав спиртні напої. Особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що підтверджується особистим підписом в протоколі (із зазначенням, що відповдіно до ст. 63 Конституції України відмовляється від пояснень). 
Отже, зазначений відеозапис відтворює обставини події та хід спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції: факт керування транспортним засобом; законність вимоги працівника поліції на проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (як учасника дорожн6ьо-транспортної пригоди); добровільне проходження ОСОБА_1 огляду на місці зупинки з використанням газоаналізатору «Drager Alcotest 6820»; згоду із результатом; складання працівниками поліції адміністративних матеріалів.
Згідно з п. 2 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
В матеріалах справи наявні докази того, що ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, інспектор поліції у відповідності до інструкції з використання газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» провів огляд, результат тесту показав позитивний результат 1,38 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився. Жодних заперечень з приводу результатів тесту останній не висловив, навпаки під відеозапис повідомив, що вживав алкогольні напої. 
Враховуючи, що ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, у працівників поліції були відсутні підстави для доставлення останнього до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим доводи представника про зворотнє є неспроможними.
Отже, суд дійшов висновку, що вказані дії ОСОБА_1 утворюють самостійний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи відсутність будь-яких скарг з боку ОСОБА_1 щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду останнього на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу, суд дійшов висновку, що відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та інших письмових доказах, оскільки вони відповідають дійсності та заслуговують на увагу.
Суд уважає необґрунтованими доводи захисника про недостовірність результату проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Так, із матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння правопорушника працівниками поліції проводився на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора "Drager "Alcotest 6820", остання повірка якого проводилось 07 листопада 2025 року.
Частиною 1ст.1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність"дано визначення наступних термінів: 10) калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з пов`язаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу; 17) періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); 18) повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.
Статтею 17 вказаного Законуврегульовано порядок Повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, згідно з якою передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Таким чином, повіркою є перевірка відповідності певним стандартам, після проведення кої прилад може надалі використовуватися, водночас калібрування (тото фактично градуювання) законодавчо не визначено як обов`язкове для проходження.
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується" встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.
За таких обставин, суд уважає, що газоаналізатори фірми "Drager "Alcotest 6820", що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення повірки, оскільки жодним чинним Законом України не встановлено додаткових вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу.
Оскільки остання повірка даного приладу "Drager "Alcotest 6820" було проведено 07 листопада 2025 року, то станом на дату проходження правопорушником огляду на стан алкогольного сп`яніння (23.01.2026) з його використанням, річний інтервал між повірками даного приладу не закінчився, а тому такий прилад міг експлуатуватись.
Суд відхиляє доводами представника про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився неналежним суб`єктом, тобто працівником поліції, хоча правопорушник є військовослужбовцем, що виключає розповсюдження на нього положень Інструкції № 1452/735.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
До суду відповідних даних на підтвердження того, що під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, не надано.
Таким чином, підстав кваліфікувати дії ОСОБА_1 за ст.172-20 КУпАП, а саме виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби в нетверезому стані, не було.
Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем, проте на момент зупинки транспортного засобу не перебував на військовій службі та не виконував бойового завдання, рухаючись дорогами загального користування (зокрема до суду не надано доказів протилежного), суд уважає, що ОСОБА_1 є такою особою, яка підпадає під положення Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Також суд відхиляє доводи представника про порушення права на захист, зокрема про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисник не мали можливості належним чином ознайомитися з матеріалами справи до судового розгляду, а також те, що розгляд справи було призначено фактично без надання часу для підготовки захисту, що свідчить про формальний підхід до забезпечення прав, гарантованих ст. 268 КУпАП.
Слід зазначити, що розгляд даної справи тривав більше ніж 6 місяців, судом було задоволено клопотання про відкладення судовиого засідання призначеного на 09.02.2026 та 09.03.2026, з наданням можливості ознайомитися із матеріалами справи. Отже, в межах розгляду цієї справи судом забезпечено реалізація прав, передбачених статтею 268 КУпАП. 
Враховуючи викладене, підстави ставити під сумнів відомості, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні, у зв`язку з чим суд вбачає у діях правопорушника порушення п. 2.9.а ПДРУкраїни та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.
З довідки старшого інспектора ВАП УПП в Харківській області лейтенанта поліції О. Кирюша вбачається, що згідно облікових даних НАІС ДДАІ ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_6 від 18.01.2022.
Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність чи обтяжують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення не встановлено.
З урахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, ставлення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, ступінь вини та інших обставин, передбачених ст. 33 КУпАП, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, пункту 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір`з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи те, що у даній справі ОСОБА_1 є особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, судовий збір у відповідності до положень ст. 40-1 КУпАП належить сплаті на загальний підставах. 
Станом на 01.01.2026 прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 3328 грн 00 коп., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп. (3328 х 0,2).
На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 36, 130, 248, 283, 284 КУпАП,
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Штраф необхідно сплатити за реквізитами: Отримувач коштів ГУК Харківська обл./Харківобл/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947, Код банку отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA168999980313020149000020001, Код платежу 899998.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , исудовий збір на користь держави в розмірі 665 грн 60 коп (Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача ЄДРПОУ37993783, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення»).
Строк пред`явлення постанови до виконання - протягом трьох місяців з моменту її винесення.
Відповідно до ч. 1ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядкуст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Слобідський районний суд міста Харкова.
Повний текст постанови складено 13.07.2026.

Суддя  	Г. В. Кожихова