532/1233/26 
2/532/985/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2026 р. м. Кобеляки
Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Макарчука С.М., з участю секретаря судового засідання Демидюк О.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності сторін цивільну справу № 532/1233/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,  

В С Т А Н О В И В:

12 травня 2026 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява подана адвокатом Руденко Костянтином Васильовичем, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» до ОСОБА_1 , у якій позивач просить прийняти справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін; стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 24566 від 06.12.2024 в розмірі 30 800,00 грн. та судових витрат, які складаються із судового збору, в розмірі 2 662,40 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.
В позовній заяві зазначено, що 06.12.2024 між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту, на виконання умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 7 000,00 грн строком на 730 днів (до 06.12.2026), шляхом переказу коштів на її платіжну картку НОМЕР_1 емітовану АТ «Райффайзен Банк», взявши на себе зобов`язання зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % суми кредиту за кожен день користування кредитом (365,00 % річних). Вказаний договір був укладений в електронному вигляді, з застосуванням для підписання договору з боку відповідачки одноразового ідентифікатора. Відповідачка погодилася з умовами кредитування, визначені договором кредиту, який за своєю суттю є договором приєднання.
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, позивач нараховував відсотки за користування кредитом у розмірі 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим, станом на 23.02.2026 розмір заборгованості за відсотками за кредитом за період з 06.12.2024 по 19.02.2026 становить 30 800,00 грн. та штраф за порушення умов кредитного договору в розмірі 12 600,00 грн., а всього стягнути в загальному розмірі 43 400,00 грн.
Представник позивача прохав суд стягнути з відповідачки вказану суму заборгованість за відсотками та штрафом за користування кредитом, та прохав стягнути з відповідача понесені ТОВ «ФК «Процент» витрати при зверненні до суду, а саме витрати зі сплати судового збору 2 662,40 грн та витрати на правничу допомогу 10 000,00 грн.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 12.05.2026 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М.
Відповідно до повідомлення старостинського округу № 6 виконавчого комітету Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 27 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання на 01 липня 2026 року.
01 липня 2026 року судове засідання відкладено на 30 липня 2026 року у зв`язку з неявкою відповідачки.
У судове засідання 30 липня 2026 року:
Представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Відзив не подала.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 06.12.2024 між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 , за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 801053, укладено електронний договір про надання кредиту № 24566 та відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачці кредит у розмірі 7 000,00 грн, на строк 730 днів, з обов`язком сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (365,00 % річна процента ставка). Умовами договору визначено, що процента ставка є фіксованою, а проценти за кредитом мають сплачуватися з періодичністю кожні 20 днів (пункт 1.3 договору). Факт отримання позичальником коштів підтверджений витягом з інформаційно-телекомунікаційної системи, що відображає хронологію укладення договору та отримання коштів, квитанцією про перерахування коштів.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору. Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору. Правила надання грошових коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «ФК «Процент» (далі Правила), викладені для загального доступну в мережі Інтернет на санті https://procent.com.ua/uk/about_us.
Також, позивач зазначає, що сума кредиту по укладеному Кредитному договору. перераховується на платіжну карту Відповідача, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів або іншим способом за правилами міжнародних платіжних систем.
Таким чином, виключно особа Відповідача може отримати кредит на належну їй платіжну картку № НОМЕР_1 після укладення Кредитного договору.
Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 801053 направлявся Відповідачці 06.12.2024 о 16:41:06 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений у Кредитному договорі та ІТС.
Кредитний договір був підписаний Відповідачкою 06.12.2024 о 16:41:29 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 801053 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua.
Кредитні кошти були відправлені Відповідачці 06.12.2024 на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «Райффайзен Банк», що підтверджується довідкою про успішний переказ.
Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, Позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,00% від суми кредиту за кожен день користувания (365,00% річних).
Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 730 днів.
Відповідно до п.1.3. періодичність платежів зі сплати процентів ставлять кожні 20 днів, що відображено в Додатку №1 до Кредитного договору (далі по тексту Графік платежів).
Відповідно до п.п. 2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.3. Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користувания.
Відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у пункті 1.1. Кредитного договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у пункті 8 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Таким чином, у межах строку кредитування Відповідач зобов`язаний сплачувати Позивачу проценти періодичними платежами кожні 20 днів.
Відповідачка в порушення умов Кредитного договору не повернула суму кредиту, не сплатила нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за Кредитним договором, що має відображення у Розрахунку заборгованості (додається), порушує умови Кредитного договору, не виконує взятих на себе зобов`язань.
Позивач звертає стягнення виключно на заборгованість за простроченими процентами та сумою кредиту за період з 06.12.2024 по 19.02.2026.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість Відповідачки за Кредитним договором станом на 23.02.2026 становить 43 400,00 гривень, з яких:
- 30 800,00 грн. заборгованість за нарахованими процентами за користуванням кредиту за період з 06.12.2024 по 19.02.2026, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користувания кредитом (365,00% річних) та Графіку платежів;
- 12 600,00 грн. штраф за порушення умов кредитного договору.
22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498 (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-1Х), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-18) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-IX).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки. розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%
При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Захону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрания чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щоде удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів 2,5% (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів 1,5% (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).
Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-ІХ, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору.
При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчисления денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту).
Зміни до Кредитного договору, що укладений з Відповідачем, не вносились (додаткові договори щодо продовження строку дії та інших умов не укладались), то відповідно правових підстав для перерахунку денної процентної ставки номає.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст.11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.
Згідно ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачкою ОСОБА_1 відповідно до ст. 81 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору.
Разом з тим, судом встановлено, що відповідачка погодився з умовами та правилами надання банківських послуг. Факт отримання кредиту та використання кредитної картки ОСОБА_1 не оспорюється. З моменту укладення договору жодна зі сторін до цього часу не заявила про намір його припинити. Відповідачка не подавала позивачу письмової заяви про закриття картрахунку.
Позивачем разом із позовом до суду було направлено клопотання про витребування у АТ «Райффайзен Банк» (адреса: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9) наступну інформацію:
- чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) платіжну картку № НОМЕР_1 ;
- надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з 06.12.2024 по 11.12.2024 з відображенням часу зарахування коштів;
- надати інформацію чи було зарахування 7 000,00 грн. 06.12.2024 на платіжну картку НОМЕР_1 ;
- надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 в період з 06.12.2024 по 11.12.2024;
- надати інформацію про всі номера телефону, які знаходяться в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ). 
З витребуваної судом у АТ «Райффайзен Банк» виписки про рух коштів за період з 06.12.2024 по 11.12.2024 сума зарахувань 7 000,00 грн. по картці № НОМЕР_1 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 .
Відповідно до норм ст. ст. 11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст. ст. 1054, 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли усіх істотних умов.
Судом встановлено, що кредитний договір укладений у формі електронного документу, із застосуванням електронного підпису, для укладення якого позичальник подав відповідну заявку на кредит на сайті ТОВ «Фінансова компанія «Процент», в якій вказала свої персональні дані, зокрема прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адреса реєстрації та місце фактичного проживання, номер мобільного телефону, та адресу електронної пошти. Отже, ідентифікація клієнта була проведена належним чином.
Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Процент» взяті на себе зобов`язання по укладеному Кредитному договору № 24566 від 06.12.2024 виконано у повному обсязі, а відповідачкою ОСОБА_1 порушено умови вказаного договору, заборгованість по платежах та поточні платежі відповідно до умов укладеного кредитного договору нею своєчасно не сплачувалися, тому слід стягнути з відповідачаки користь ТОВ «Фінансова компанія «Процент» 30 800 (тридцять тисяч вісімсот) гривень кредитної заборгованості.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідачку, а тому із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2 662,40 гривень.
Крім цього, згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу складає 10 000,00 грн, які підтверджується наданими позивачем доказами: Договором про надання правничої допомоги № 03/06/2024 від 03 червня 2026 року, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Процент» та ФОП ОСОБА_2 (а.с.49-52), Актом прийому-передачі наданих послуг № 103 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024, Витягом з реєстру № 1 до Акту приймання-передачі наданих послуг № 103 до договору № 03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 (а.с.54).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Як вбачається із п. 3.1, 3.4, 3.6 Договору про надання правничої допомоги № 03/06/2024 від 03.06.2024, отримання винагороди Адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. Сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується на користь адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта.
Згідно правового висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Керуючись статтями 7, 12, 78-80, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України, статтями 526, 612, 625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд, 
У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» заборгованість за кредитним договором № 24566 від 06.12.2024 в розмірі 30 800,00 грн. (тридцять тисяч вісімсот гривень 00 копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень).

Відповідачеві направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 Цивільного процесуального кодексу України, протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Роз`яснити відповідачеві, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Роз`яснити позивачеві, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Найменування або ім`я сторін та їхнє місцезнаходження:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент», код ЄДРПОУ 41466388, адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4.
Представник позивача: адвокат Руденко Костянтин Васильович; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .  

Суддя