Головуючий І інстанції: Горшкова О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 р. 	Справа № 520/31217/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Мінаєвої К.В.,
Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2026, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/31217/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст позовних вимог та їх обґрунтування.
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до  Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) , в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невключення ОСОБА_1 до наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. на місяць за період з січня 2023 року по грудень 2024 року включно, виплата якої передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі, як такому, що брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 включити ОСОБА_1 до наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. на місяць за період з січня 2023 року по грудень 2024 року включно, виплата якої передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі, як такому, що брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та виплати з урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо розрахунку основних складових грошового забезпечення ОСОБА_1 (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби) та усіх нарахованих доплат, надбавок, допомоги та премій з липня 2022 року по 20.05.2023, з 18.06.2025 по дату звільнення (12.08.2025) з розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу у сумі 1762 грн, яка встановлена Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» без застосування норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 з липня 2022 року по 20.05.2023 з застосуванням прожиткового мінімуму на одну працездатну особу у розмірі 2481 грн, який встановлений на 01.01.2022 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», у розмірі 2684 грн, який встановлений на 01.01.2023 Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», у розмірі 3028 грн., який встановлений на 01.01.2025 року Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» за період з 18.06.2025 по дату звільнення (12.08.2025) з дотриманням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі по 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 36 повних календарних місяців служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення на день звільнення (вихідна допомога при звільненні), грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022 - 2025 роки, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, із сум грошового забезпечення з застосуванням прожиткового мінімуму на одну працездатну особу у розмірі 3028 грн., який встановлений на 01.01.2025 Законом України «Про Державний бюджет на 2025» з дотриманням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не включенні до складу грошового забезпечення позивача сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», індексації при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2025, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій та одноразової грошової допомоги у розмірі по 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 36 повних календарних місяців служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення на день звільнення (вихідна допомога (мобілізованим);
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати позивачу компенсацію за невикористані дні основних відпусток за 2022-2025, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій та одноразову грошову допомогу у розмірі по 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 36 повних календарних місяців служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення на день звільнення (вихідна допомога (мобілізованим), обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та індексації;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають в оподаткуванні грошового забезпечення позивача за час здійснення ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з моменту набрання чинності Законом України № 2308-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану», з 20.07.2022;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу суму утриманого військового збору з доходу у вигляді грошового забезпечення, нарахованого з 20.07.2022 по дату звільнення (12.08.2025) за час здійснення ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. 
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що відповідачем протиправно не виплачувалася додаткова винагорода в розмірі до 100000 грн за безпосередню участь військовослужбовця в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів у період з січня 2023 року по грудень 2024 року включно. Також, відповідач протиправно з липня 2022 року по 20.05.2023, з 18.06.2025 по 12.08.2025 розраховував грошове забезпечення позивача, із застосуванням розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року, що призвело до отримання грошового забезпечення у меншому розмірі. Крім того, при звільнені позивачу не правильно була розрахована і одноразова грошова допомога, компенсація за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022 - 2025 роки, грошова компенсація додаткової відпустки учаснику бойових дій, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік. Також під час здійснення нарахування та виплати вихідної допомоги при звільненні, грошової компенсації додаткової відпустки як учаснику бойових дій, грошової компенсації щорічних основних відпусток за 2022-2025 роки відповідачем протиправно не було враховано у склад місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168. Також відповідачем протиправно не застосовано пільги з оподаткування військовим збором, як особі, яка брала безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів і забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів . 
ІІ. Зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2026 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невключення ОСОБА_1 до наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн на місяць за період з січня 2023 року по грудень 2024 року включно, виплата якої передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі, як такому, що брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 включити ОСОБА_1 до наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн на місяць за період з січня 2023 року по грудень 2024 року включно, виплата якої передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі, як такому, що брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та виплати з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо розрахунку основних складових грошового забезпечення ОСОБА_1 (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби) та усіх нарахованих доплат, надбавок, допомоги та премій з 20.07.2022 по 20.05.2023, з 18.06.2025 по 12.08.2025 з розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу у сумі 1762 грн., яка встановлена Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» без застосування норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 з 20.07.2022 по 19.05.2023 та з 18.06.2026 по 12.08.2025 з застосуванням прожиткового мінімуму на одну працездатну особу у розмірі 2481 грн, який встановлений на 01.01.2022 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у розмірі 2684 грн, який встановлений на 01.01.2023 Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у розмірі 3028 грн, який встановлений на 01.01.2025 року Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з дотриманням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022 - 2025 роки, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, із сум грошового забезпечення з застосуванням прожиткового мінімуму на одну працездатну особу у розмірі 3028 грн, який встановлений на 01.01.2025 Законом України «Про Державний бюджет на 2025» з дотриманням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не включенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», індексації при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2025, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій та одноразової грошової допомоги у розмірі по 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 36 повних календарних місяців служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення на день звільнення (вихідна допомога (мобілізованим).
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 перерахувати ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні основних відпусток за 2022-2025, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій та одноразову грошову допомогу у розмірі по 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 36 повних календарних місяців служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення на день звільнення (вихідна допомога (мобілізованим), обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та індексації.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають в оподаткуванні грошового забезпечення ОСОБА_1 за час здійснення ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації з моменту набрання чинності Законом України № 2308-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану», з 20.07.2022.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму утриманого військового збору з доходу у вигляді грошового забезпечення, нарахованого з 20.07.2022 по 12.08.2025 за час здійснення ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що для відповідача підставою для виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови № 168 є саме документальне підтвердження участі позивача як військовослужбовця у бойових діях (заходах) у розумінні пункту 3 цього Наказу (бойовий наказ, журнал бойових дій чи рапорт), тому враховуючи довідку від 13.08.2025 в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України № 02.5/41909/25-ВН відповідно до якої штаб-сержан ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у з військовою агресією рф проти України в період: з 24 лютого 2022 року по 24 січня 2023 року; з 01 лютого 2023 року по 14 квітня 2023 року; з 29 квітня 2023 року по 01 липня 2023 року; з 30 жовтня 2023 року по 07 листопада 2023 року; з 12 листопада 2023 року по 14 листопада 2023 року; з 25 листопада 2023 року по 14 грудня 2023 року; з 25 грудня 2023 року по 14 січня 2024 року; з 03 лютого 2024 року по 19 вересня 2024 року; з 11 жовтня 2024 року по 15 жовтня 2024 року; з 15 листопада 2024 року по 17 листопада 2024 року; з 07 грудня 2024 року по 09 грудня 2024 року; з 01 січня 2025 року по 14 січня 2025 року; з 03 лютого 2025 року по 13 травня 2025 року; з 27 травня 2025 року по 04 червня 2025 року; з 24 лютого 2025 року по 12 серпня 2025 року суд дійшов висновку, що військова частина НОМЕР_1 не включаючи ОСОБА_1 до наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн на місяць за період з січня 2023 року по грудень 2024 року включно, виплата якої передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, діяла протиправно.
Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення військовослужбовця (основних та додаткових виплат) за період з 20.07.2022 по 20.05.2023 та з 18.06.2025 по 12.08.2025 із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році, зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення відповідно, суд першої інстанції виходив з того, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, виникли підстави для нарахування грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт, тому дійшов висновку, що позивач має право на нарахування та виплату йому грошового забезпечення в період з 20.07.2022 по 19.05.2023 з використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» та на 01.01.2023 згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» відповідно, а з 18.06.2025 по 12.08.2025 визначення розміру посадового окладу та окладу за військовими (спеціальними) званнями позивача мало здійснюватися виходячи з розміру прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2025 року.
Стосовно одноразової грошової допомоги, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2025 роки, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, суд виходив з того, що розміри додаткових видів грошового забезпечення залежать від розмірів окладу за військовим званням, посадового окладу та місячного грошового забезпечення, тому дійшов висновку про зобов`язання відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2025 роки, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, із сум грошового забезпечення з застосуванням прожиткового мінімуму на одну працездатну особу у розмірі 3028 грн, який встановлений на 01.01.2025 Законом України «Про Державний бюджет на 2025» з дотриманням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Щодо позовних вимог в частині включення до складу грошового забезпечення позивача сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2025, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій та одноразової грошової допомоги суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи зміст пункту 6 розділу ХХХІ Порядку №260, який не містить жодних застережень щодо заборони урахування винагород до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір відповідної компенсації та ураховуючи правові позиції Верховного Суду викладені у постановах від 23 вересня 2024 року у справі № 240/32125/23, від 20.08.2024 року у справі №420/693/23, від 10.04.2025 у справі №240/2078/24 дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо не врахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 №168, як обрахункової величини, при розрахунку позивачу грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій, грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Стосовно невключення до місячного грошового забезпечення для обрахунку компенсації за невикористані дні основних відпусток за 2022-2025 роки, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій та одноразової грошової допомоги індексації, суд першої інстанції виснував, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців при розрахунку вказаних виплат.
Щодо позовних вимог в частині виплатити позивачу суми утриманого військового збору з доходу у вигляді грошового забезпечення, нарахованого з 20.07.2022 по 12.08.2025, суд першої інстанції враховуючи прийняття Закону України №2308-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану" (набрав чинності 09.07.2022), яким внесено зміни до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України дійшов висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму утриманого військового збору з доходу у вигляді грошового забезпечення, нарахованого з 20.07.2022 по 12.08.2025 за час здійснення ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації. 
ІІІ. Підстави апеляційного оскарження та їх обґрунтування.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/31217/25 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_1 ) відмовити в повному обсязі.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що у спірний період позивач не брав безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) в розумінні пункту 1 Постанови № 168, а також виданих на його реалізацію наказу Адміністрації Держприкордонслужби №628 та Наказів МВС №36 та №726. За результатами проведених перевірок фактичних завдань, що виконували військовослужбовці, підрозділ повідомлено про відсутність підстав для нарахування винагороди в збільшеному до 100 000 грн розмірі. Тим самим рапортів про виплату збільшеної винагороди від командира підрозділу, за вказаний позивачем період, до управління прикордонного загону не надходило. В спірний період позивач не перебував в районі активних бойових дій, а фактично, він виконував військовий обов`язок на території Золочівської територіальної громади Харківської області, при цьому місце розташування підрозділу в спірний період не зазнавало ударів (пошкоджень) та Золочівська територіальна громада Харківської області не входить до району ведення активних бойових дій. 
Щодо нарахування грошового забезпечення вказує, що відповідно до змісту Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року №558, а також Схеми тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, його територіального органу та Управління інформації, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 02.03.2018 № 169, єдиним правильним підходом для обрахунку розмірів посадових окладів, окладів за військовими званнями військовослужбовців є множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, передбачений додатком 1 та відповідно додатком 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, тому в спірний період позивачу правомірно проводився розрахунок складових грошового забезпечення виходячи з показників прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначеного Законом України від 07.12.2017 року №2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік» в розмірі 1762 грн. Вказує, що після набрання чинності 20.05.2023 постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 змінились правила обчислення посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, зокрема, встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні, а не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня відповідного року, тому відсутні підстави для обчислення грошового забезпечення позивача виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 за період з 20.05.2023 до 31.12.2023, станом на 01.01.2024 за період з 01.01.2024 до 31.12.2024, станом на 01.01.2025 за період з 01.01.2025 до 23.09.2025 року. Вважає, що НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) при обчисленні позивачу розміру грошового забезпечення, виходячи із суми 1762 грн, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Щодо здійснення перерахунку та виплати із включенням до складу грошового забезпечення винагороди, передбаченої Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 зазначає, що з метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Держприкордонслужби затверджено Інструкцію №558, яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу, зокрема, в Державній прикордонній службі України. У пункту 2 згаданої Інструкції надано визначення, зокрема, терміну місячне грошове забезпечення. Так, місячне грошове забезпечення складається із основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія). Оскільки розрахунковою величиною для обрахунку грошової компенсації за невикористані дні відпустки військовослужбовця Держприкордонслужби є його місячне грошове забезпечення, а додаткова винагорода є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, тому вона не може бути врахована у розмір місячного грошового забезпечення, з якого провадиться обрахунок грошової компенсації за невикористані дні відпустки військовослужбовцю Держприкордонслужби.
Щодо утримання військового збору зазначає, що за період безпосередньої участі позивача у бойових діях (пропорційно часу участі у таких діях та заходах), військова частина НОМЕР_1 не утримувала з його грошового забезпечення військовий збір, що повністю відповідає вимогам пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.
ІV. Провадження в суді апеляційної інстанції та виклад позиції інших учасників справи.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав, що відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» Харківська область Богодухівський район Золочівська селищна територіальна громада 11.09.2022 віднесена до території, на якій ведуться (велися) бойові дії та з 11.09.2022 не виключалася із цього Переліку територій. Оскільки н.п. Гур`їв Козачок, Уди, Баранівка, Басове є територією між позиціями сил оборони та позиціями військ держави -агресора, в межах Золочівської територіальної громади, тому твердження відповідача про те, що Золочівська територіальна громада Харківської області у період з січня 2023 року по грудень 2024 року взагалі не включена до районів ведення воєнних (бойових) дій не підтверджена належними доказами. Вважає, що зібрані докази та надані документи: витяги з журналів бойових дій, довідка від 13.08.2025 року № 025/41909/25-Вн про безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи в районах їх здійснення, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора, що повністю узгоджується із виконанням завдань, покладених на Державну прикордонну службу України щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України та створює підстави для задоволення позовних вимог в частині виплати додаткової винагороди до 100 000 гривень, тому твердження апелянта про те, що «несення військової служби під час дії режиму воєнного стану військовослужбовцем є заходами, пов`язаними із забезпеченням бойової готовності військової частини» є таким, що не враховує воєнну обстановку, актуальні норми на відповідний період, місце несення військової служби і зміст виконаного завдання у світлі правових підходів, сформульованих Верховним Судом. Зазначає, що незастосування відповідачем при розрахунку грошового забезпечення розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, призвело до того, що позивачу з 20.07.2022, з 01.01.2023 по 20.05.2023, з 18.06.2025 по 12.08.2025 незаконно знижено грошове забезпечення, тому вихідна допомога при звільненні, грошова компенсація додаткової відпустки учаснику бойових дій, грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік, 2025 рік, матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань за 2025 рік також мають бути перераховані. 
Вважає, що судове рішення в частині задоволених позовних вимог є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотримання норм матеріального права, інші доводи, наведені апелянтом у апеляційній скарзі є неспроможними, тому підстави для скасування судового рішення від 02.04.2026 відсутні.
Просить залишити апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2026 - без змін .
Учасники справи повідомлені про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2026 судом апеляційної інстанції належним чином шляхом направлення ним копій ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в електронній формі до електронного кабінету учасників справи.
Згідно зі статтею 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розглядає справу без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. З урахуванням вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, судом апеляційної інстанції надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позову.
V. Обставини, встановлені судом.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20 липня 2022 року № 178-ОС «По особовому складу», прапорщик запасу, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20 липня 2022 року, зарахований до списків частини та на всі види забезпечення та призначено інспектором прикордонної служби 2 категорії – черговим відділення управління службою відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), згідно підпункту 1 пункту 93 Положення (у разі призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період), з присвоєнням військового звання «штаб-сержант» в порядку переатестації.
Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12 серпня 2025 року № 758-ОС «По особовому складу» штаб-сержанта ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії – майстра інженерно-позиційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 (з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) третьої прикордонної комендатури (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ), звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я: за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 12 серпня 2025 року. Щорічну основну відпустку за 2022 рік не використав, виплатити грошову компенсацію за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2022 рік - 15 календарних днів. Щорічну основну відпустку за 2023 рік використав у кількості 30 календарних днів, виплатити грошову компенсацію за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2023 рік - 5 календарних днів. Щорічну основну відпустку за 2024 рік використав у кількості 30 календарних днів, виплатити грошову компенсацію за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2024 рік - 5 календарних днів. Щорічну основну відпустку за 2025 рік використав у кількості 30 календарних днів, виплатити грошову компенсацію за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2025 рік - 5 календарних днів. Додаткова відпустка, яка надається учасниками бойових дій відповідно до пункту 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2023-2025 роки не надавалась, виплатити грошову компенсацію за 42 календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається учасниками бойових дій. Виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 36 повних календарних місяців служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення на день звільнення. Допомогу на оздоровлення за 2025 рік отримав. Виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік.
Відповідно до кінцевого розрахунку при звільненні №91 від 12.08.2025 вихідна допомога при звільненні - 35479, 25 грн (місячне ГЗ 24638, 75 х 4% х 36 міс.); компенсація відпустки УБД - 34494, 25 грн (місячне ГЗ 24638, 75 х 42 дн.); компенсація відпустки 2022 рік - 12319, 38 грн (24638, 75/30 дн. х 15 дн.); компенсація відпустки 2023 рік - 4106, 46 грн (24638, 75/30 дн. х 5 дн.); компенсація відпустки 2024 рік - 4106, 46 грн (24638, 75/30 дн. х 5 дн.); компенсація відпустки 2025 рік - 4106, 46 грн (24638, 75/30 дн. х 5 дн.).
Згідно із довідкою від 13.08.2025 в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України № 02.5/41909/25-ВН, штаб-сержан ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у з військовою агресією рф проти України в період: з 24 лютого 2022 року по 24 січня 2023 року; з 01 лютого 2023 року по 14 квітня 2023 року; з 29 квітня 2023 року по 01 липня 2023 року; з 30 жовтня 2023 року по 07 листопада 2023 року; з 12 листопада 2023 року по 14 листопада 2023 року; з 25 листопада 2023 року по 14 грудня 2023 року; з 25 грудня 2023 року по 14 січня 2024 року; з 03 лютого 2024 року по 19 вересня 2024 року; з 11 жовтня 2024 року по 15 жовтня 2024 року; з 15 листопада 2024 року по 17 листопада 2024 року; з 07 грудня 2024 року по 09 грудня 2024 року; з 01 січня 2025 року по 14 січня 2025 року; з 03 лютого 2025 року по 13 травня 2025 року; з 27 травня 2025 року по 04 червня 2025 року; з 24 лютого 2025 року по 12 серпня 2025 року. Підстава: журнал бойових дій впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №20(гриф) від 01.05.2022, журнал бойових дій впс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №81(гриф) від 01.08.2022, журнали бойових дій ІНФОРМАЦІЯ_3 (з м.д.н.п. Веселе) третьої прикордонної комендатури (з м.д. АДРЕСА_2 ) №223(гриф) від 31.12.2022, №23 (гриф) від 01.03.2023, №25 (гриф) від 24.04.2023, №36 (гриф) від 13.07.2023, №14 (гриф) від 31.08.2023, №20 (гриф) від 06.10.2023, №25 (гриф) від 06.12.2023, №72 (гриф) від 06.02.2024, №186 (гриф) від 21.05.2024, №257 (гриф) від 09.07.2024, №325 (гриф) від 17.09.2024, №366 (гриф) від 28.11.24, №27-24- (гриф) від 21.01.25 том № 1,2,3,4,5. (а.с. 36).
12.09.2025 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив надати інформацію, зокрема: засвідчені копії бойових наказів (бойових розпоряджень) та витяги з журналів бойових дій за період проходження військової служби ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_4 ; засвідчені копії рапортів (донесень) начальника (командира) підрозділу (групи, загону) про участь військовослужбовця ОСОБА_1 (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовця у таких діях або заходах; інформацію - відомості нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період 2022-2025 року у розрізі місяців; розрахунок середньоденної суми грошового забезпечення ОСОБА_1 для виплати компенсації невикористаної відпустки учасника бойових дій за 42 календарних дні за 2022-2025 роки; розрахунок суми компенсації невикористаної відпустки учасника бойових дій за 42 календарних дні за 2022-2025 роки; розрахунки розміру середньоденної суми грошового забезпечення для нарахування сум компенсації невикористаних щорічних відпусток за 2022 рік (15 календарних днів), 2023 рік (5 календарних днів), 2024 рік (5 календарних днів), 2025 рік (5 календарних днів); розрахунки сум компенсації за невикористані дні щорічні відпустки за 2022 рік (15 календарних днів), 2023 рік (5 календарних днів), 2024 рік (5 календарних днів), 2025 рік (5 календарних днів).
Листом № 09/18675-25-Вих від 22.09.2025 відповідач у відповідь на адвокатський запит повідомив, що грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки проводиться з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Зазначено, що у запитуваних копіях рапортів (донесень) начальника (командира) підрозділу (групи) про участь штаб-сержанта ОСОБА_1 у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань містяться персональні дані про осіб, які, відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» за режимом доступу, є інформацією з обмеженим доступом, тому на теперішній час відсутні підстави для надання запитуваної інформації. Надано архівні відомості грошового забезпечення за 2022-2025 року проходження військової служби у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України із зазначенням запитуваної інформації, витяг з наказу НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 20.07.2022 № 498-ОС про зарахування до списків частини та на всі види забезпечення та витяги з наказів НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про призначення на посади штаб-сержанта ОСОБА_1 .
Відповідно до архівних відомостей за період з січня 2022 року по грудень 2025 ОСОБА_1 було нараховано додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн з серпня 2022 року по грудень 2022 року та з січня 2025 по вересень 2025 року. Додаткову винагороду у розмірі до 30 000 грн позивач отримував у період з серпня 2022 по вересень 2025 року щомісячно.
Вважаючи, що відповідачем протиправно нараховувалось грошове забезпечення не в належному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
VІ. Позиція суду апеляційної інстанції.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невключення ОСОБА_1 до наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. на місяць за період з січня 2023 року по грудень 2024 року включно, виплата якої передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі та зобов`язання відповідача включити позивача до такого наказу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у ЗСУ та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною другою статті 2 Закону України "Про державний кордон" від 04.11.1991 №1777-XII передбачено, що захист державного кордону України є невід`ємною частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки і полягає у скоординованій діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.
Прикордонний загін є органом охорони державного кордону, призначений для охорони визначеної ділянки державного кордону, а також здійснення інших повноважень, передбачених законодавством України.
За змістом частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" від 03.04.2003 № 661-IV (у редакції, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 661-IV) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Держприкордонслужби.
Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Держприкордонслужби визначаються законодавством.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
У частині другій статті 9 цього Закону установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Держприкордонслужба входить до структури Міністерства внутрішніх справ України.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в органах Держприкордонслужби, визначаються Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Держприкордонслужби, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 № 558, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.
Цього ж дня (24.02.2022) Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" Кабінет Міністрів України [зобов`язаний] невідкладно: 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання цих указів Кабінет Міністрів України видав постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168, якою, серед іншого, передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.
Пунктом першим Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168) (із змінами) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів.
Згідно з пунктом 2-1 Постанови № 168 керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.
Адміністрація Державної прикордонної служби України на виконання вимог Постанови КМУ № 168 видала накази від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» та від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - Наказ №628), та визначила умови, за виконання яких наявні підстави для виплати збільшеної до 100000 грн. додаткової винагороди.
У подальшому, Міністерством внутрішніх справ України, в підпорядкування якого входить Державна прикордонна служба України, видано: наказ Міністерства внутрішніх справ України № 36 «Про затвердження порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» від 26.01.2023 (далі - Наказ №36, застосовується з 01.02.2023 по 31.05.2023), наказ Міністерства внутрішніх справ України № 726 «Деякі питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»» від 01.09.2023 (далі - Наказ №726, застосовується з 01.06.2023 по теперішній час).
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 Наказу № 628 (застосовувався у спірному періоді з 01.01.2023 по 31.01.2023) додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Пунктом 2 Наказу № 628 встановлено, до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:
1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
3) бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);
4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно - розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
5) бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
7) бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.
Відповідно до пункту 3 наказу № 628 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:
1) бойовий наказ (бойове розпорядження);
2) журнал бойових дій, службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;
3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у 3 виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.
Пунктом 2 підпункту 3 Наказу № 36 (застосовувався з 01.02.2023 по 31.05.2023) додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
Пунктом 3 Наказу № 36 встановлено, до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:
1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;
4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;
5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;
6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;
7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;
8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.
Відповідно до пункту 4 Наказу № 36 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно- вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;
рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.
Наказом № 36 наведено вичерпний перелік заходів, за умови виконання яких військовослужбовці набувають права на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі, позивач в заходах, що визначені пунктом 3 Наказу № 36.
Пунктом 2 підпункту 1 абзацу 1 Наказу № 726 у розмірі 100 000 гривень виплачується військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.
Пунктом 3 Наказу № 726 встановлено, до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:
1) безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора:
на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);
з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником; з вогневого ураження виявлених повітряних цілей;
з ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту або польотів, пов`язаних з вогневим ураженням противника;
з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням;
з усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угруповань військ, інших складових сил оборони, за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;
з контррозвідувального забезпечення, що здійснюється органами Держприкордонслужби, які виконують бойові (спеціальні) завдання в умовах безпосереднього зіткнення з противником, а також проведення оперативно- розшукових і контррозвідувальних заходів, негласних слідчих (розшукових) дій в умовах безпосереднього зіткнення з противником;
2) з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника, з бойового чергування та інших завдань екіпажів кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів у районах здійснення заходів, у тому числі поза районами ведення воєнних (бойових) дій;
3) з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) артилерії.
Відповідно до пункту 8 Наказу № 726 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;
рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, кількості днів участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Також Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.12.2023 № 1062 (застосовується з 09 листопада 2023 року) внесено до наказу № 726 зокрема, такі зміни:
- заголовок викладено в такій редакції: «Деякі питання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»»;
- пункти 1, 2 «Особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» викладено в такій редакції:
«1. Ці Особливості визначають процедуру здійснення виплати на період воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», встановлюють перелік бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати з урахуванням завдань, покладених на Державну прикордонну службу України (далі - Держприкордонслужба).
2. На період воєнного стану виплачуються:
1) додаткова винагорода:
у розмірі 100000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах;
у розмірі 50000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення воєнних (бойових) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань;
у розмірі 30000 гривень військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань;
у розмірі 20100 гривень щомісяця військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані в розпорядження відповідних командирів, після перебування в розпорядженні понад два місяці (за які вони втратили право на отримання грошового забезпечення в повному обсязі за останніми займаними посадами) і до закінчення перебування в розпорядженні;
у розмірі від 15000 до 30000 гривень військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), з урахуванням їх рівня підготовки (кваліфікації) пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу, у розрахунку на місяць відповідно до переліку посад керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах).
Отже, Наказом № 726 (з урахуванням змін та доповнень) наведено вичерпний перелік заходів, за умови виконання яких військовослужбовці набувають права на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі.
За приписами статті 1 Закону України від 06.12.1991 року № 1932-XII «Про оборону України» бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Верховний Суд у постанові від 05.06.2024 у справі № 200/660/23 зауважував про те, постановка бойових завдань підрозділам (елементам бойового порядку) здійснюється бойовим наказом, під час ведення бою (дій) або в інших умовах бойової обстановки - бойовим розпорядженням. Зазвичай вони доводяться до командирів підрозділів в усній формі.
У бойовому наказі вказується: висновки з оцінювання противника; завдання, які виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій військової частини (підрозділу), а також завдання сусідів і розмежувальні лінії з ними; бойове завдання військової частини (підрозділу) та замисел бою (дій); бойові завдання штатним і доданим підрозділам (елементам бойового порядку); норма витрат ракет і боєприпасів на виконання бойового завдання; місце і час розгортання ОКП (ксП) та напрямок його переміщення, порядок передачі управління; час готовності до виконання завдання та порядок доповіді замислу старшому командиру.
У бойовому розпорядженні зазвичай командир вказує: стислі відомості про положення та характер дій противника; завдання, що виконуються силами і засобами старшого командира на напрямку дій підрозділів; бойове завдання підпорядкованим підрозділам; час готовності до бою (дій). За необхідності у ньому можуть бути зазначені завдання військової частини (підрозділу), сусідів та інші дані.
Бойові (попередні бойові) розпорядження і вказівки, які віддає командир усно, записуються в журнал відданих і отриманих розпоряджень, у якому відображається: дата, час і зміст розпоряджень, спосіб їх передачі або отримання, кому вони передані або повинні бути передані, від кого отримані.
Отже системний аналіз указаних норм дає підстави дійти висновку, що обов`язковою умовою отримання спірної додаткової винагороди є підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення).
При цьому, для підтвердження такої участі вимагається сукупність інформації, викладеної у наступних документах: бойові накази (бойового розпорядження); журнали бойових дій, журнали ведення оперативної обстановки, бойового донесення або постової відомості; рапорти (донесення) начальника (командира) відповідного підрозділу.
Позивач в якості підстав для обґрунтування своїх вимог посилається на довідку від 13.08.2025 в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України № 02.5/41909/25-ВН, в якій вказано, що штаб-сержант ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у з військовою агресією рф проти України в період: з 24 лютого 2022 року по 24 січня 2023 року; з 01 лютого 2023 року по 14 квітня 2023 року; з 29 квітня 2023 року по 01 липня 2023 року; з 30 жовтня 2023 року по 07 листопада 2023 року; з 12 листопада 2023 року по 14 листопада 2023 року; з 25 листопада 2023 року по 14 грудня 2023 року; з 25 грудня 2023 року по 14 січня 2024 року; з 03 лютого 2024 року по 19 вересня 2024 року; з 11 жовтня 2024 року по 15 жовтня 2024 року; з 15 листопада 2024 року по 17 листопада 2024 року; з 07 грудня 2024 року по 09 грудня 2024 року; з 01 січня 2025 року по 14 січня 2025 року; з 03 лютого 2025 року по 13 травня 2025 року; з 27 травня 2025 року по 04 червня 2025 року; з 24 лютого 2025 року по 12 серпня 2025 року. 
Підставою для видачі такої довідки вказано: журнал бойових дій впс “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” №20(гриф) від 01.05.2022, журнал бойових дій впс “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” №81(гриф) від 01.08.2022, журнали бойових дій сьомої прикордонної застави (з м.д.н.п. Веселе) третьої прикордонної комендатури (з м.д. АДРЕСА_2 ) №223(гриф) від 31.12.2022, №23 (гриф) від 01.03.2023, №25 (гриф) від 24.04.2023, №36 (гриф) від 13.07.2023, №14 (гриф) від 31.08.2023, №20 (гриф) від 06.10.2023, №25 (гриф) від 06.12.2023, №72 (гриф) від 06.02.2024, №186 (гриф) від 21.05.2024, №257 (гриф) від 09.07.2024, №325 (гриф) від 17.09.2024, №366 (гриф) від 28.11.24, №27-24- (гриф) від 21.01.25 том № 1,2,3,4,5. (а.с. 36). 
Вказану довідку суд першої інстанції прийняв як належну та таку, що підтверджує право позивача на включення його до наказів про виплату додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн у період з січня 2023 по грудень 2024 року.
Водночас, як вже було зазначено судом, для підтвердження такої участі вимагається сукупність інформації, яка викладена у бойових наказах (бойовому розпорядженні); журналі бойових дій, журналі ведення оперативної обстановки, бойових донесеннях або постовій відомості; рапортах (донесеннях) начальника (командира) відповідного підрозділу.
Так, відповідачем було долучено до матеріалів справи витяги з журналу бойових дій сьомої прикордонної застави (з м.д.н.п. Веселе) третьої прикордонної комендатури (з м.д. АДРЕСА_2 ) НОМЕР_2 прикордонного загону від 01.01.2023 року №223(гриф), від 24.04.2023 №25 том 2 (гриф) від 05.10.2023 №582 (гриф), від 06.02.2024 №72 (гриф), від 13.04.2024 №144 (гриф), від 21.05.2024 №186 (гриф), від 09.07.2024 №257 (гриф), від 17.09.2024 №325 (гриф), від 12.11.2024 №366 (гриф) на штаб-сержанта ОСОБА_1 (особистий бойовий номер 87; з 01.05.2024 особистий номер 112, з 04.06.2024 особистий номер 115, з 21.08.2024 особистий номер 121, з 06.11.2024 особистий номер 200) (а.с. 111-129).
Із вказаних витягів судом апеляційної інстанції встановлено, що підрозділ, в якому проходив службу ОСОБА_1 (у наданих витягах наявні посилання на особисті номери ОСОБА_1 протягом всього періоду) виконував завдання: з 09:00 01.01.2023 по 21:00 13.02.2023 утримання позицій РОП, недопущення втрати зайнятих позицій, недопущення прориву противником визначеного району оборони та просування противника; з 00:00 14.02.2023 по 08:00 01.03.2023 утримання займаних позицій, недопущення прориву противником, відбиття наступу передових загонів противника, проведення контратаки; з 08:00 01.03.2023 по 08:00 09.03.2023, з 08:00 03.03.2023 по 08:00 17.03.2022, з 08:00 17.03.2023 по 08:00 18.03.2022, з 08:00 18.03.2023 по 08:00 20.03.2023, з 08:00 20.03.2023 по 08:00 24.03.2023, з 08:00 24.03.2023 по 08:00 29.03.2023, з 08:00 29.03.2023 по 00:00 14.03.2023 ведення оборонного бою, контроль дотримування правового режиму воєнного стану; з 08:00 29.04.2023 по 00:00 26.06.2023, з 08:00 26.06.2023 по 00:00 01.07.2023 ведення оборонного бою, інженерне облаштування позицій.
З 30.10.2023 по 07.11.2023, з 12.11.2023 по 14.11.2023, з 25.11.2023 по 14.11.2023, з 25.12.2023 по 14.01.2024, 03.02.2024 по 19.09.2024, з 11.10.2024 по 15.11.2024, з 15.11.2024 по 17.11.2024, з 07.12.2024 по 09.12.2024 організовано виконання раптово виникаючих завдань, здійснення наземної охорони та оборони пунктів тимчасової дислокації, місць зосередження сил і засобів та посилення визначених позицій передбачати за рахунок резерву «Арізона» в районі н.п. Баранівка (координати); організовано бойове чергування групи бойову управління на ксП «Дельта» в районі н.п. Баранівка (координати); організовано бойове чергування групи бойову управління на ксП «Дельта» в районі ВОП "Одін" лісосмуга (координати); виконання завдань інженерного та тилового забезпечення "Групи забезпечення" з районом розосередженням н.п. Баранівка (координати); організовано бойове чергування в районі ВОП "Матрос-3" в районі лісосмуги (координати); організовано бойове чергування групи бойову управління на ксП «Дельта» в районі н.п. Басове (координати); організовано несення бойового чергування з метою прикриття мінометного розрахунку в районі н.п. Басове (координати); забезпечено несення бойового чергування та постійну готовність до дій МВГ "Кобра", організовано бойове чергування з метою виконання завдань інженерного та тилового забезпечення "Групи забезпечення" в районі розосередження н.п. Золочів.
Разом з тим, вказані завдання не відповідають тим завданням, які відносяться до безпосередньої участі у бойових діях або до заходів, що передбачені приписами Наказу № 628 (застосовувався у спірному періоді з 01.01.2023 по 31.01.2023), Наказу № 36 (з 01.02.2023 по 31.05.2023), Наказу № 726 (з 01.06.2023 по теперішній час з урахуванням Особливостей) та за які передбачено нарахування та виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн. Крім того, у наданих витягах відсутні відомості про те, що у вказані періоди відбувались заходи з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.
Тобто, виконувані позивачем завдання не свідчать про «безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії» у розумінні Наказу № 628, Наказу №36 та Наказу №726.
Щодо посилання позивача на те, що він у період дії воєнного стану виконував бойові завдання у населених пунктах, що відносяться до територій на яких ведуться бойові дії, колегія суддів зазначає, що перебування військовослужбовця в районі ведення бойових дій саме по собі не є достатньою підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн на місяць, передбаченої Постановою № 168.
Таким чином, у ході апеляційного перегляду справи не встановлено наявності доказів та документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії у спірний період.
Враховуючи наведене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для включення позивача до наказів про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн на місяць за період з січня 2023 року по грудень 2024 року, виплата якої передбачена пунктом 1 Постанови № 168.
Щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у період з 20.07.2022 по 19.05.2023 та з 18.06.2025 по 12.08.2025 з урахуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму на 01.01.2018, колегія суддів зазначає таке.
Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі – Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).
Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 прийнято постанову №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, яка набрала чинності 01.03.2018, та якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до пункту 4 Постанови №704 розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Приміткою 1 Додатку 1 до Постанови №704 визначено, що посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень (примітка Додатку 14 до постанови № 704).
Постановою №704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103, якою внесено зміни до Постанови № 704, зокрема, пункт 4 викладено в новій редакції, а саме: “Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.” (пункт 6 Постанови № 103).
Постанова № 103 набула чинності 24.02.2018.
Разом з тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови № 704.
Таким чином, з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка була чинною до зазначених змін.
Верховний Суд у постанові від 15.06.2023 по справі №380/13603/21 вказав про необхідність застосування до спірних правовідносин з 29.01.2020 (дати набрання чинності постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18) положень пункту 4 Постанови №704 у редакції до 24.02.2018, тобто у редакції, яка була чинна до набрання законної сили Постановою №103.
Верховний Суд дійшов висновку про те, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом України “Про Державний бюджет України на 2020 рік”, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на перерахунок пенсії з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 Постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
Крім того, Верховний Суд врахував, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 залишена без змін постановою Верховного Суду від 20.10.2022. У контексті наведеного, для правильного вирішення вимог позивача, суди повинні встановити відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 на який позивач має право виплати, розмір прожиткового мінімуму, згідно з пунктом 4 Постанови № 704 за період, зокрема, з 30.01.2020 до 31.12.2020, з урахуванням раніше виплачених сум.
Зазначена правова позиція була також підтримана у постановах Верховного Суду від 15.11.2023 у справі №120/965/22-а, від 21.12.2023 у справі №520/8060/19 та від 24.06.2025 у справі №420/5584/24, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України підлягають врахуванню під час апеляційного перегляду справи.
Отже, з 29 січня 2020 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникають підстави для розрахунку грошового забезпечення, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 .
Суд апеляційної інстанції враховує, що 12.05.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 481 “Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704” (далі – Постанова №481, набрала законної сили 19.05.2023), пунктом 2 якої внесені зміни до пункту 4 Постанови № 704, шляхом викладення абзацу першого в такій редакції: “ 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14”.
Разом з тим, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі № 320/29450/24, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови № 481 неправомірними та визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704.
Колегія суддів звертає увагу, що статтею 7 Закону України від 02.12.2021 року № 1928-ІХ “Про Державний бюджет України на 2022 рік” (далі - Закон № 1928-1Х), зокрема, установлено, що з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2481 грн.
Статтею 7 Закону України від 03.11.2022 року № 2710-IX “Про Державний бюджет України на 2023 рік” (далі - Закон № 2710-IX), зокрема, установлено, що з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2684 грн.
Статтею 7 Закону України від 19.11.2024 №4059-ІХ “Про Державний бюджет України на 2025 рік” установлено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028,00 грн.
Враховуючи те, що положення пункту 4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови №704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - у 2022 році Закону №1928-IX, у 2023 році Закону №2710-IX, у 2025 році Закону №4059-ІХ із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік)".
Таким чином, колегія суддів вважає, що у спірний період з 20.07.2022 по 19.05.2023 та з 18.06.2025 по 12.08.2025 грошове забезпечення позивача (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) має бути визначене шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з Постановою №704.
Стосовно посилань апелянта на те, що після набрання чинності 20.05.2023 постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 змінились правила обчислення посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями, тому відсутні підстави для обчислення грошового забезпечення позивача виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, колегія суддів зазначає, що дійсно Постановою № 481 змінено п. 4 постанови №704 та установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Однак, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі №320/29450/24, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано протиправним та нечинним пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 стосовно внесення змін до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 №704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”.
Згідно з частиною другою статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, з 18.06.2025 (дня набрання законної сили рішенням у справі № 320/29450/24) грошове забезпечення військовослужбовців повинно розраховуватись з використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, що спростовує доводи апелянта про відсутність підстав для такого обчислення грошового забезпечення позивача.
Крім того, суд враховує, що розмір одноразових додаткових видів грошового забезпечення також залежить від розміру посадового окладу військовослужбовця та окладу за військовим званням.
Так, порядок, умови та розміри виплати одноразових додаткових видів грошового забезпечення визначені у розділі IV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558 (далі - Інструкція № 558).
Так, згідно пункту 1 глави 6 розділу IV Інструкції № 558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Пунктом 6 глави 8 розділу V Інструкції № 558 встановлено, що у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.
Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються: для військовослужбовців, що звільняються з посад, на які вони були призначені, – посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород); для військовослужбовців, які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних начальників (командирів), і тих, які до дня звільнення з військової служби були звільнені з посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), – посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), які вони отримували відповідно до законодавства за останніми штатними посадами, з урахуванням змін у вислузі років і нормах грошового забезпечення, у тому числі зміни розмірів посадових окладів та окладу за військовим званням (підпункти 1, 2 пункту 6 глави 9 розділу V Інструкції №558).
Отже, виплата допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги при звільненні та компенсації відпусток безпосередньо залежить від розміру грошового забезпечення.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до Наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 12 серпня 2025 року № 758-ОС ОСОБА_1 наказано виплатити грошову компенсацію за невикористані дні основної щорічної відпустки за 2022 рік - 15 календарних днів, за 2023 рік - 5 календарних днів, за 2024 рік - 5 календарних днів, за 2025 рік - 5 календарних днів; грошову компенсацію за 42 календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається учасниками бойових дій; одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 36 повних календарних місяців служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення на день звільнення; матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік. Допомогу на оздоровлення за 2025 рік отримав.
Відповідно до кінцевого розрахунку при звільненні №91 від 12.08.2025 вихідна допомога при звільненні - 35479, 25 грн (місячне ГЗ 24638, 75 х 4% х 36 міс.); компенсація відпустки УБД - 34494, 25 грн (місячне ГЗ 24638, 75 х 42 дн.); компенсація відпустки 2022 рік - 12319, 38 грн (24638, 75/30 дн. х 15 дн.); компенсація відпустки 2023 рік - 4106, 46 грн (24638, 75/30 дн. х 5 дн.); компенсація відпустки 2024 рік - 4106, 46 грн (24638, 75/30 дн. х 5 дн.); компенсація відпустки 2025 рік - 4106, 46 грн (24638, 75/30 дн. х 5 дн.).
При цьому, розрахункова величина, яку використовував відповідач для проведення нарахування вказаних виплат - прожитковий мінімум на 1 січня 2018 року (1762 грн), а не розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" станом на 01.01.2025.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022 - 2025 роки, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, розрахованих виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, є протиправними.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо розрахунку основних складових грошового забезпечення ОСОБА_1 (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби) та усіх нарахованих доплат, надбавок, допомоги та премій з 20.07.2022 по 20.05.2023, з 18.06.2025 по 12.08.2025 з розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу у сумі 1762 грн., яка встановлена Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» без застосування норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення з 20.07.2022 по 19.05.2023 та з 18.06.2026 по 12.08.2025 з застосуванням прожиткового мінімуму на одну працездатну особу у розмірі 2481 грн, який встановлений на 01.01.2022 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», у розмірі 2684 грн, який встановлений на 01.01.2023 Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», у розмірі 3028 грн, який встановлений на 01.01.2025 року Законом України «Про Державний бюджет на 2025 рік» з дотриманням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум, а також зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022 - 2025 роки, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, виходячи із сум перерахованого грошового забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму, який встановлений на 01.01.2025 Законом України «Про Державний бюджет на 2025» з дотриманням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням виплачених сум.
Щодо наявності підстав для обчислення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпусток з урахуванням суми додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 168, колегія суддів зазначає наступне. 
Частинами першою, третьою статті 25 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" визначено, що держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.
Військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі -Закон №2011-ХІІ), цього Закону, інших актів законодавства.
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять:
- посадовий оклад, оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
За приписами частини 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до частин 1, 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів, без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.
Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються з військової служби, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічна основна відпустка надається з розрахунку 1/12 частини тривалості відпустки, на яку вони мають право відповідно до пункту 1 цієї статті за кожний повний місяць служби в році звільнення. При цьому, якщо тривалість відпустки таких військовослужбовців становить більш як 10 календарних днів, їм оплачується вартість проїзду до місця проведення відпустки і назад до місця служби або до обраного місця проживання в межах України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, щорічні основні відпустки та додаткові відпустки в рік звільнення надаються на строки, установлені пунктами 1 та 4 цієї статті.
У рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі не використані за час проходження військової служби дні щорічних основної та додаткової відпусток, а також додаткової відпустки військовослужбовцям, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, та додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону України "Про відпустки".
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - Постанова №704), пунктом 3 якої встановлено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується, зокрема, Міністерством внутрішніх справ.
Пунктом 2 постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
В пункті 3 постанови №704 зазначено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
Відповідно до статті 9 Закону № 2011-ХІІ, пункту 3 постанови № 704, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція № 558, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (Адміністрації Державної прикордонної служби України), територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону (регіональних управліннях Державної прикордонної служби України), Морській охороні, яка складається із загонів морської охорони, органах охорони державного кордону (прикордонних загонах, окремих контрольно-пропускних пунктах, авіаційних частинах), розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення Державної прикордонної служби України.
У пункті 2 цієї Інструкції надано визначення терміну «грошове забезпечення», що означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення складається із посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.
Місячне грошове забезпечення складається із основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).
Пунктом 6 глави 8 розділу V Інструкції № 558 встановлено, що у рік звільнення зі служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зазначеним у пунктах 4, 5 цієї глави, у разі невикористання ними щорічної основної та додаткової відпусток виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Виплата грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється на підставі наказу.
Грошова компенсація за всі невикористані дні відпустки провадиться виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого має військовослужбовець відповідно до чинного законодавства, на день виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються: для військовослужбовців, що звільняються з посад, на які вони були призначені, – посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород); для військовослужбовців, які на день звільнення з військової служби перебували в розпорядженні відповідних начальників (командирів), і тих, які до дня звільнення з військової служби були звільнені з посад (у тому числі у зв`язку зі скороченням штатних посад), – посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), які вони отримували відповідно до законодавства за останніми штатними посадами, з урахуванням змін у вислузі років і нормах грошового забезпечення, у тому числі зміни розмірів посадових окладів та окладу за військовим званням (підпункти 1, 2 пункту 6 глави 9 розділу V Інструкції №558).
Відповідно до п.п. 1 пункту 9 Розділу ІV Інструкції №558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців військової служби за призовом осіб офіцерського складу) виплачується одноразова грошова допомога в таких розмірах:
3) 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше - які звільняються з військової служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у мирний час.
Отже, розрахунковою величиною для обрахунку грошової компенсації за невикористані дні відпусток та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовця Держприкордонслужби є його місячне грошове забезпечення.
У справі, що розглядається, позивач ставить питанням про включення до складу його місячного грошового забезпечення, як військовослужбовця Держприкордонслужби, додаткової винагороди, встановленої постановою № 168, для обчислення грошової компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток та одноразової грошової допомоги при звільненні.
Так, на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168, в пункті 1 якої (на час виникнення спірних правовідносин) установив, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Пунктом 1-1 Постанови № 168 установлено, що військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), членам груп протиповітряної оборони, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території держави-агресора військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань;
військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;
військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.
Військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), а також військовослужбовцям, які обіймають посади інструкторсько-викладацького складу у вищих військових навчальних закладах, військових інститутах, на факультетах військової підготовки, кафедрах військової підготовки, у відділеннях військової підготовки, які входять до складу закладів вищої освіти, а також у закладах фахової передвищої військової освіти, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі від 15000 до 30000 гривень з урахуванням їх рівня підготовки (кваліфікації) пропорційно часу здійснення підготовки та навчання персоналу в розрахунку на місяць згідно з переліком посад керівного та інструкторсько-викладацького складу в навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), вищих військових навчальних закладах, військових інститутах, на факультетах військової підготовки, кафедрах військової підготовки, у відділеннях військової підготовки, які входять до складу закладів вищої освіти, а також у закладах фахової передвищої військової освіти, затвердженим керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Верховний Суд у постанові від 10 грудня 2024 року у справі №580/9551/23 сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 1 постанови № 168 чітко і однозначно передбачив, що додаткова винагорода за своєю суттю є тимчасовою (непостійною) виплатою військовослужбовця, оскільки установлюється на період дії воєнного стану та прямо залежить від наявності (дії) в Україні правового режиму воєнного стану. При цьому, в Академічному тлумачному словнику слово «постійний» визначається, зокрема, як: який триває весь час, не припиняючись і не перериваючись;
- розмір додаткової винагороди не є сталим, адже вона виплачується пропорційно в розрахунку на місяць в залежності від виконання завдань та часу приймання військовослужбовцем участі в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;
- визначається наказами командирів (начальників).
Отже, за відсутності принаймні однієї із вказаних умов, виплата додаткової винагороди не здійснюється.
Відповідно у вказаній постанові Верховний Суд вказав, що за своєю правовою природою додаткова винагорода, установлена пунктом 1 Постанови № 168, є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення.
Пунктом 2-1 постанови № 168 установлено, що міністерства та державні органи за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством економіки визначають, зокрема, порядок, умови і розміри виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 цієї постанови; особливості виплати додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) особам, зазначеним у пункті 1-1 цієї постанови, та додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1-2 цієї постанови, у тому числі в частині встановлення переліку бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, для здійснення такої виплати, з урахуванням завдань, покладених на Збройні Сили, Службу безпеки, Службу зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міністерства оборони, Національну гвардію, Державну прикордонну службу, Управління державної охорони, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, Державну спеціальну службу транспорту.
При цьому, з метою визначення особливостей виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01 вересня 2023 року № 726 затверджено Особливості виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Такі Особливості визначають процедуру здійснення виплати на період воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), передбачених постановою № 168, встановлюють перелік бойових (спеціальних) завдань та заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, для здійснення такої виплати з урахуванням завдань, покладених на Державну прикордонну службу України.
Пунктом 2 цих Особливостей визначено розміри додаткової винагороди (залежно від підстав її нарахування) та винагород за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду).
Зі змісту долучених до матеріалів справи архівних відомостей судом встановлено, що ОСОБА_1 було нараховано додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн з серпня 2022 року по грудень 2022 року та з січня 2025 по вересень 2025 року. Додаткову винагороду у розмірі до 30 000 грн позивач отримував у період з серпня 2022 по вересень 2025 року щомісячно.
Колегія суддів звертає увагу як на правову природу такої додаткової винагороди, так і на пункт 15 Особливостей, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, відповідно до якого винагороди, визначені пунктом 2 цих Особливостей (а саме додаткова винагорода та винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення.
Тобто, Міністерством внутрішніх справ України, як уповноваженим органом, на виконання пункту 2-1 постанови № 168 визначено механізм та умови виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди на період воєнного стану та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки.
Зазначене сукупно свідчить про тимчасовий характер такої додаткової винагороди.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 16 лютого 2026 року у справі № 420/77/25 за аналогічним спором військовослужбовця до військової частини Держприкордонслужби щодо розрахунку грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки з включенням до складу грошового забезпечення додаткової винагороди, встановленої Постановою №168.
Вирішуючи питання, чи враховується передбачена Постановою № 168 додаткова винагорода до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір грошової допомоги при звільненні, колегія суддів звертає увагу, що в пункті 6 глави 9 розділу V Інструкції №558, яким визначено умови виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби встановлено, що до складу грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються: посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород), тобто вказаною нормою встановлено виключення щодо винагород.
Таким чином, передбачена Постановою № 168 додаткова винагорода також не враховується до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється розміри грошової допомоги при звільненні.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.
Колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга не містить доводів в частині задоволених судом першої інстанції позовних вимог про зобов`язання відповідача перерахувати компенсацію за невикористані дні основних відпусток за 2022-2025, грошову компенсацію додаткової відпустки учаснику бойових дій та одноразову грошову допомогу з урахуванням індексації, тому враховуючи приписи частини першої статті 308 КАС України, апеляційним судом не надається оцінка рішенню суду першої інстанції у вказаній частині.
Щодо утримання із грошового забезпечення позивача у період з 20.07.2022 по 12.08.2022 військового збору, колегія суддів зазначає наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XIІ).
Абзацом 1 частини першої статті 9 Закону № 2011-XIІ передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина четверта статті 9 Закону №2011-ХІІ).
Відповідно до підпункту 14.1.48 пункту 14.1 статті 14 ПК України, заробітна плата для цілей цього Кодексу - це основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.
До всіх виплат, право на отримання яких має працівник відповідно до умов трудового договору та державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (посадовий оклад, оклад за військовим званням, компенсація за невикористані відпустки, інші виплати), також належить і виплата надбавки та премії, які, відповідно, є складовою заробітної плати.
Надаючи оцінку поняттям «грошова винагорода», «одноразова грошова допомога при звільненні» та «оплата праці» і «заробітна плата», які використовуються у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що вказані поняття є рівнозначними.
Під заробітною платою, яка належить працівникові, необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.
Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 19.01.2023 року у справі № 460/17052/21.
Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Підпунктом 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України.
Згідно з пунктом 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, до складу якого включаються доходи, перелік яких визначено підпунктами 164.2.1-164.2.18 пункту 164.2 статті 164 ПК України. Крім того, до вказаного вище переліку включаються інші доходи, крім визначених у статті 165 ПК України, що передбачені підпунктом 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 ПК України.
Ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України (підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України).
До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається сума грошового або майнового утримання чи забезпечення військовослужбовців строкової служби (у тому числі осіб, що проходять альтернативну службу), передбачена законом, яка виплачується з бюджету чи бюджетною установою (підпункт 165.1.10 пункту 165.1 статті 165 ПК України).
Абзацом першим підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України встановлено, що звільняються від оподаткування військовим збором доходи, які згідно з розділом IV ПК України не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 3 і 4 пункту 170.13-1 статті 170 ПК України.
Законом України від 18.06.2015 № 548-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції" доповнено підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України абзацом такого змісту: "Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції, не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в антитерористичній операції.
Законом України від 19.06.2018 року № 2463-VIII «Про внесення змін до розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України щодо відносин, пов`язаних із здійсненням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях абзац другий підпункту 1.7 пункту 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України викладено у наступній редакції: «Тимчасово, на період проведення антитерористичної операції (далі АТО) та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (далі РФ) у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення ООС.
Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України (абзац 2 підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ).
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 30.12.2015 № 1161 «Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором».
Згідно з преамбулою постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1161 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 650 від 22.08.2018) відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України постановлено:
Установити, що підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь:
- в антитерористичній операції, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки про залучення таких осіб до проведення антитерористичної операції та наказів оперативного штабу з управління антитерористичною операцією про прибуття (вибуття) таких осіб до (із) складу сил і засобів, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції;
- у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витягів з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення таких заходів.
Зазначені документи командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів), керівники установ, організацій та підприємств, у складі яких проходять службу чи працюють особи, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), подають до відповідної бухгалтерської служби для здійснення розрахунків.
З аналізу наведених правових норм слідує висновок, що до введення в Україні режиму воєнного стану, чинним законодавством були передбачені пільги з оподаткування військовим збором відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, які розповсюджувалися на осіб, які беруть безпосередню участь:
- в антитерористичній операції;
- у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС).
На підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь, законодавством визначався відповідний перелік документів для підтвердження такого статусу.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022 та № 58/2023 від 06.02.2023, строк дії воєнного часу продовжувався.
Законом України від 19.06.2022 № 2308-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців та інших осіб, які беруть безпосередню участь у бойових діях в умовах воєнного стану» (далі Закон № 2308-ІХ), який набрав чинності 09.07.2022, підпункт 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., №№ 13-17, ст. 112) після абзацу другого доповнено новим абзацом такого змісту: "У період дії правового режиму воєнного стану не підлягають оподаткуванню військовим збором доходи у вигляді грошового забезпечення працівників правоохоронних органів, військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців, працівників Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та інших осіб на період їх безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації", у зв`язку з цим абзац третій вважати абзацом четвертим.
Порядок підтвердження статусу зазначених осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором визначається Кабінетом Міністрів України (абзац четвертий підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України).
Пунктом 1, 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону від 19.06.2022 №2308-ІХ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня його опублікування.
Кабінету Міністрів України невідкладно привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом та забезпечити перегляд і приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їхніх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.
Отже, Законом від 19.06.2022 № 2308-ІХ, який набув чинності 09.07.2022, визначено, що звільняється від оподаткування військовим збором грошове забезпечення військовослужбовців саме на період дії правового режиму воєнного стану.
При цьому, вимоги підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України пов`язані та прямо відсилають до актів Кабінету Міністрів України, на підставі яких визначається порядок підтвердження статусу осіб з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором.
Кабінетом Міністрів України відповідний порядок пільгового оподаткування військовим збором грошового забезпечення військовослужбовців на період дії правового режиму воєнного стану був визначений Постановою № 244 від 17.03.2023 (далі – Постанова № 244), згідно з якою до постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 № 1161 “Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором” (Офіційний вісник України, 2016 р., № 3, ст. 187; 2018 р., № 68, ст. 2308) внесені зміни, а саме:
Назву постанови викласти в такій редакції:
1.“Про порядок підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що здійснюються шляхом проведення операції Об`єднаних сил (ООС), та/або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором”.
2. У постановляючій частині:
1) після абзацу третього доповнити постанову новими абзацами такого змісту:
“у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, передбаченої абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” (Офіційний вісник України, 2022 р., № 25, ст. 1253, № 58, ст. 3463, № 82, ст. 5035; 2023 р., № 13, ст. 778), особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, та позбавлені з будь-яких причин виплати додаткової винагороди, застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про позбавлення виплати додаткової винагороди, де зазначаються періоди безпосередньої участі у зазначених заходах, за які особа позбавлена такої виплати.”.
У зв`язку з цим абзац четвертий вважати абзацом шостим;
2) абзац шостий після слів “операції Об`єднаних сил (ООС)” доповнити словами “, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації”.
Отже, з прийняттям Постанови № 244 необхідною умовою підтвердження статусу осіб, які беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, з метою застосування пільги з оподаткування військовим збором здійснюється на підставі витягів з наказів (копій наказів) командирів (начальників) про виплату додаткової винагороди, передбаченої абзацом першим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/а/29 (далі по тексту - Окреме доручення) (застосовується з 01.06.2022), під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та інше.
За відсутності нормативно-правового акту, яким у спірному періоді визначався порядок підтвердження безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, суд вважає застосовним у спірних правовідносинах роз`яснення, наведені в Окремому дорученні Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/а/29.
Судовим розглядом встановлено, що з серпня 2022 по грудень 2022 включно та з січня 2025 по серпень 2025 року включно брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та отримував додаткову винагороду за безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, що підтверджується архівними відомостями. 
Зокрема у серпні 2022 року позивач отримав збільшену додаткову винагороду у розмірі 27096, 77 грн, у вересні 2022 - 70000 грн, у жовтні 2022 - 67666, 57 грн, у листопаді 2022- 47417, 35 грн, у грудні 2022 - 72032, 26 грн, у січні 2023 (за грудень 2022) - 20322, 58 грн, у січні 2025 - 967, 42 грн, у лютому 2025 - 51935,23 грн, у березні 2025 - 82142, 86 грн, у квітні 2025 - 87096, 77 грн, у травні 2025 - 76666, 67 грн, у червні 2025 - 51612,90 грн, у липні 2025 - 23333,33 грн, у серпні 2025 - 93548, 39 грн, у вересні 2025 - 3225, 81 грн.
Відтак, ОСОБА_1 має пільгу з оподаткування військовим збором як у розумінні Закону № 2308-ІХ, так і Постанови № 244 за вказаний період.
Із розрахункових листів ОСОБА_1 судом встановлено, що у період з серпня 2022 по грудень 2022 включно та з січня 2025 по серпень 2025 року включно, за який позивач отримував збільшену додаткову винагороду, відповідачем утримувався військовий збір з його грошового забезпечення. 
Оскільки на суми отриманого у вказаний період грошового забезпечення позивача відповідачем було нараховано військовий збір, тому з урахуванням встановлених колегією суддів обставин та норм права, які слід застосувати до спірних правовідносин, такі дії відповідача є протиправними.
Таким чином, оскільки Законом України від 19.06.2022 №2308-ІХ, введено пільговий порядок оподаткування військовим збором грошового забезпечення у період дії правового режиму воєнного стану, колегія суддів дійшла висновку про наявність у ОСОБА_1 права на компенсацію сум військового збору за період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Враховуючи наведене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що з урахуванням встановлених у цій справі обставин належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суму утриманого військового збору з доходу у вигляді грошового забезпечення, нарахованого з 20.07.2022 по 12.08.2025 за час здійснення ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
За приписами пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з пунктами 1, 4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невключення ОСОБА_1 до наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. на місяць за період з січня 2023 року по грудень 2024 року включно, виплата якої передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі, як такому, що брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та зобов`язання відповідача включити ОСОБА_1 до наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. на місяць за період з січня 2023 року по грудень 2024 року включно, виплата якої передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі, як такому, що брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та виплати з урахуванням раніше виплачених сум; визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не включенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2025, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій та одноразової грошової допомоги у розмірі по 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 36 повних календарних місяців служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення на день звільнення (вихідна допомога (мобілізованим) та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 перерахувати ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні основних відпусток за 2022-2025, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій та одноразову грошову допомогу у розмірі по 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 36 повних календарних місяців служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення на день звільнення (вихідна допомога (мобілізованим), обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та вважає за необхідне прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог ОСОБА_1 .
Щодо решти позовних вимог, то в цій частині суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, повно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення в іншій частині слід залишити без змін
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2026 по справі № 520/31217/25 скасувати в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невключення ОСОБА_1 до наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. на місяць за період з січня 2023 року по грудень 2024 року включно, виплата якої передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі, як такому, що брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та зобов`язання відповідача включити ОСОБА_1 до наказу про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. на місяць за період з січня 2023 року по грудень 2024 року включно, виплата якої передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі, як такому, що брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів та виплати з урахуванням раніше виплачених сум; визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , що полягає у не включенні до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» при обчисленні розміру грошової компенсації за невикористані дні щорічних основних відпусток за 2022-2025, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій та одноразової грошової допомоги у розмірі по 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 36 повних календарних місяців служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення на день звільнення (вихідна допомога (мобілізованим) та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 перерахувати ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні основних відпусток за 2022-2025, грошової компенсації додаткової відпустки учаснику бойових дій та одноразову грошову допомогу у розмірі по 4 відсотки місячного грошового забезпечення за 36 повних календарних місяців служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення на день звільнення (вихідна допомога (мобілізованим), обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Прийняти в цій частині постанову про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.04.2026 у справі №520/31217/25 - залишити без змін . 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		К.В. Мінаєва 	
Судді	   	В.В. Катунов   І.М. Ральченко