Справа № 574/442/26
Провадження №2/574/406/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року    м. Буринь 

Буринський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Гука Т.Р.,
з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,
в с т а н о в и в:
ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором.
Позов обґрунтовує тим, що 12.07.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 було укладено договір №102401556, який укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6.1 договору, порядок укладення договору.
Згідно з п.1.1. договору, кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених договором, на строк визначений п.1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній п.1.2, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію на надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п.1.2 договору сума кредиту становить 3100,00 грн. Згідно п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом: 930,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 договору). Умовами кредитного договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику у безготівкові формі шляхом їх перерахування на картковий рахунок. 
Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Зазначені умови є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України.
17.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №17-01/2022-54, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102401556.
У свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило права вимоги за кредитними договорами до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору №10-03/2023/1 від 10.03.2023 року, в тому числі і за вищезазначеним договором.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача.
Станом на день підготовки позову, умови договору не виконувались і за ОСОБА_2 утворилась заборгованість, яка становить 19809,00 грн. з яких: 3100,00 грн. – сума заборгованості за тілом кредиту, 16120,00 грн. – сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги.
З наведених підстав ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором №102401556 від 12.07.2021 р. у розмірі 19809,00 грн., а також витрати понесені ним у зв`язку з пред`явленням позову та розглядом даної справи, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн. та 9000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 11.05.2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
27.07.2026 року від представника відповідача - адвоката Зачепіло З. Я. надійшов відзив на позовну заяву, в якому заявлені позовні вимоги не визнала в повному обсязі, покликаючись на те, що позивачем на обґрунтування позовних вимог до матеріалів справи не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості. Не долучено документу, який би підтвердив зарахування коштів на рахунок відповідача, а також те, що такий переказ є завершеним. 
Зазначає, що додатки до Договору факторингу № 17-01/2022-54 від 17.01.2022 року та додатки до Договору про відступлення права вимоги №10-03/2023/1 від 10.03.2023 року є пустими бланками, які не заповненні належним чином, із них неможливо встановити інформацію щодо відступлення грошової вимоги до ОСОБА_2 такі документи оформлені з порушенням вимог Закону, такі документи не є належними, допустимими доказами в розумі ст.77, 78, 79 ЦПК України. Зі змісту зазначених договорів факторингу неможливо встановити відступлення права грошової вимоги за договором №102401556 від 12.07.2021 року, у них відсутні ПІП і ідентифікаційний номер відповідача, номер та дату кредитного договору, розмір заборгованості з тіла кредиту та відсотків, суму фінансування. Реєстри боржників, які передбачені договорами факторингу суду надано не було. Надай позивачем Витяг з Додатку №3 до Договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 року підписаний лише однією стороною ТОВ «Вердикт Капітал», а тому не є належним доказом справі.
До того ж, проценти у розмірі 16120,00 грн. не підлягають стягненню із відповідача, оскільки на ОСОБА_2 поширюються пільги, передбачені п.15 ст.14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 9000,00 гривень є неспівмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. 
У зв`язку з вищевикладеним просить відмовити повністю у задоволені позовних вимог ТОВ «Коллект центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Судові витрати покласти на позивача ТОВ «Коллект Центр», в разі, якщо суд дійде висновку щодо задоволення позовних вимог, просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до розміру 1500,00 грн.
31.07.2026 року від представник позивача ОСОБА_3 до суду надійшла відповідь на відзив в якій остання зазначила, що скільки даний договір укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS- повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не було б укладено. Підстав для сумніву у змісті договору відповідачем не наведено. Відповідач не обґрунтував свої сумніви у дійсності даного договору, отже, долучена копія договору з додатками є належними та достатніми доказами. Даний договір з додатками до нього не оскаржується в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, є дійсним, відповідає волі сторін та чинному законодавству, а також відповідач не надав жодного доказу про вчинення щодо нього шахрайських дій або неправомірного використання його персональних даних під час укладання цього договору іншими особами.
Позивач та первісний кредитор у кредитних правовідносинах не є банками, а є небанківськими фінансовими установами. Отже, на них не розповсюджується дія Закону України «Про банки і банківську діяльність». Оскільки позивач не є банком, він не має можливості надати первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування відповідачеві кредитних коштів. Крім того, відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування йому кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. При цьому позивач зазначає, що відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили. Зокрема, він мав можливість здійснити запит до банку про наявність у нього карткового рахунку, вказаного в заяві на отримання кредиту і договорі, та отримати виписку по вказаному рахунку за період кредитування. Таким чином відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень.
Оскільки відповідач не повернув тіло кредиту, не сплатив відсотки і комісію за користування кредитом та не вчинив дій передбачених для пролонгації строку кредитування на пільгових умовах, то відбулася пролонгація строку кредитування на стандартних (базових) умовах на 60 днів прямо передбачена умовами кредитного договору, з яким ознайомився і погодився відповідач.
10.03.2023 було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №102401556, таким чином, останнє наділено правом вимоги до відповідача за договором №102401556. Зазначила, що позивачем, який набув право вимоги до відповідача за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, не здійснювалось жодних нарахувань за договором про споживчий кредит №102401556.
Вважає, що у відповідача відсутні підстави для застосування пільги, передбаченої ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки відповідачем не надано повного переліку документів, які підтверджують його права на застосування пільги, передбаченої вищезазначеним Закону.
Вважає, що позивачем обґрунтовано та доведено належним чином розмір та характер витрат на правову допомогу.
Враховуючи вищевикладене, просять суд позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.
10.08.2026 року від представника відповідача - адвоката Зачепіло З.Я. надійшло заперечення в якому остання зазначила, що  заборгованість по відсоткам не є співрозмірною заборгованості по тілу кредиту, оскільки позивачем на обґрунтування позовних вимог до матеріалів справи не надано виписки по рахунку, інших первинних документів, які б свідчили про виникнення у відповідача за кредитним договором заборгованості. Доводи позивача про автоматичну пролонгацію строку кредит на 60 днів є необґрунтованими, а розрахунок заборгованості в частині 9300,00 грн. процентів - недоведеним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Позивач не обґрунтував, яким чином нарахування 5 % від суми кредиту за кожен день прострочення компенсує його можливі майнові втрати, не надав розрахунку таких втрат та не довів співмірності заявленої ставки наслідкам порушення зобов`язання. Кім того, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» не було первісним кредитодавцем та не надавало дачу грошові кошти. Воно набуло право вимоги за договором факторингу вже після завершення як первісного строку кредитування, так і зазначеного позивачем 60-денного періоду нібито автоматичної пролонгації. Нарахування ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» додаткових 5890,00 грн. за період з 17.01.2022 о 23.02.2022 року за ставкою 5 % на день не може визнаватися правомірною платою за користування кредитом. Таке нарахування здійснено майже через чотири місяці після завершення визначеного самим позивачем максимального періоду пролонгації - 25.09.2021 року. Тому вважає, що нараховані ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» проценти в розмірі 5890,00 грн. не підлягають стягненню, оскільки ставка 5 % за кожен день прострочення є неспівмірною наслідкам порушення зобов`язання, має каральний характер та фактично є продовженням нарахування договірних процентів після закінчення строку кредитування. 
На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В судовому засіданні представник позивача Пилипчук С.В. заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Також звертав увагу на те, що проценти нараховані відповідачу до 23.02.2022 року, тобто до його мобілізації.
Відповідач  ОСОБА_2 та його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.
Однак, представник відповідача – адвокат Зачепіло З.Я. подала заяву, в якій просила справу розглядати за відсутності відповідача та його представника.
З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.
Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 12.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 укладено договір про споживчий кредит №102401556 (а.с.43-50).
Згідно п.п.1.2.-1.4. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 3100,00 грн. Кредит надано на строк 15 днів з 12.07.2021 р., дата повернення кредиту і сплати комісії за ненадання кредиту та процентів за користування кредитом 27.07.2021 р.
Відповідно до п.1.5. договору орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 4619,00 грн. 
Комісія за надання кредиту: 589,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово.
Згідно п.1.5.2 договору проценти за користування кредитом: 930,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно п.1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Тип процентної ставки за договором – фіксована (п.п.1.7 п.1 договору).
Відповідно до п.2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Згідно з п.2.2.2. договору нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених п.2.2.3 договору. 
Пролонгація строку кредитування (п.2.3. договору): п.2.3.1. продовження вказаного в п.1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: п.2.3.1.1. пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі – Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.ua (далі Сайт Товариства) за посиланням https://tengo.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 договору; п.2.3.1.2. пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Згідно п.5.1. договору позичальник підтвердив що: до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього Договору, з інформацією передбаченою ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; до укладення договору отримав проект цього кредитного Договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами (у т.ч. викладеними у п.6.3) та Правилами, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору; умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану; до укладення цього договору отримав від товариства інформацію, зазначену в Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та в Законі України «Про споживче кредитування»; інформація надана йому товариством з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.
Відповідно до п.6.1. договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Згідно п.6.2. договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кдоговору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронногопідпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству.
Приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до п.6.5. договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Згідно додатку №1 до договору про споживчий кредит №102401556 від 12.07.2021 Графік платежів за договором про споживчий кредит №102401556 від 12.07.2021, дата видачі кредиту: 12.07.2021 року; дата платежу: 27.07.2021 року; кількість днів у розрахунковому періоді - 15; чиста сума кредиту - 3100,00 грн.; сума платежу за розрахунковий період: 4619,00 грн., яка складається: 3100,00 – сума кредиту, 930,00 – проценти за користуванням кредитом; 589,00 грн. – комісія за надання кредиту; загальна вартість кредиту: 4619,00 грн. (а.с.66).
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало 12.07.2021 року позичальнику грошові кошти в розмірі 3100,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» (а.с.97).
Отримання вказаних коштів відповідачем не спростовано.
Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором 102401556 ОСОБА_2 перед ТОВ «Мілоан» має заборгованість у розмірі 13919 грн., яка складається з: 3100,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту; 10230,00 грн. – заборгованість по процентам; 589,00 грн. – заборгованість по комісії (а.с.98-99).
17.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №17-01/2022-54 у відповідності до п.2.1. якого клієнт – первісний кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 54 396 379,29 грн., а фактор зобов`язується здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками (а.с.15-19).
З Акту приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу №17-01/2022-54 від 28.12.2021 року вбачається, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 2560 штук, після чого, з урахуванням умов договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 р., від клієнта до фактора переходять права вимог заборгованостей від боржника і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.26). 
Відповідно додатку №3 до договору факторингу№17-01/2022-54 від 17.01.2022 року Реєстру боржників до договору факторингу №17-01/2022-54 від 17.01.2022 р. та витягу з нього ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №102401556 в сумі 13919,00 грн., з яких: 3100,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10230,00 грн. - заборгованість за відсотками; 589,00 грн. – заборгованість по комісії (а.с.28-29, 31).
Згідно розрахунку заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за кредитним договором №1024015596 станом на 10.03.2023 року її розмір складає 19809,00,00 грн., з яких: 3100,00 грн. - заборгованість за основою сумою боргу; 10230,00 грн. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги; 589,00 грн. - заборгованість з комісії; 5890,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору за період з 17.01.2021 року по 23.02.2022 року (а.с.13).
10.03.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги у відповідності до п.2.1. якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перешли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених договором (а.с.32-37).
З додатку №4 до договору факторингу №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 р. Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 року вбачається, що первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників 29141. Після цього, з урахуванням умов договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 року, від первісного кредитора до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.40).
Відповідно до реєстру боржників до договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 та витягу з нього ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №102401556 в сумі 19809,00 грн., з яких: 3100,00 грн. - заборгованість за основою сумою боргу; 16120,00 грн. - заборгованість за відсотками; 589,00 грн. – заборгованість по комісії (а.с.55-58, 59).
Згідно наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №102401556 від 12.07.2021 станом на 24.04.2026 року складає 19809,00 грн., з яких: 3100,00 грн. - заборгованість за основою сумою боргу; 16120,00 грн. - заборгованість за відсотками; 589,00 грн. - заборгованість за комісією (а.с.14).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.
У ч.2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. 
За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Щодо доводів представника відповідача про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідачем підписано електронним цифровим підписом кредитний договір №102401556 від 12.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_2 , суд зазначає, що вказаний договір містить прізвище, ім`я, по батькові відповідача, дату народження, РНОКПП, паспортні дані, адресу, а також підпис у формі алфавітно-цифрової послідовності, що підтверджує факт укладення договору.
Доказів того, що персональні дані відповідача (дані паспорта громадянина України, картки фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки, на яку ТОВ «Мілоан» здійснювалося перерахування грошових коштів, адреса реєстрації місця проживання), були використані товариством для укладення договору від його імені, відповідачем та його представником до суду не надані, як і не надано доказів того, що відповідач звертався до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення відносно нього шахрайських дій чи оскарження ним правомірності укладеного договору.
При цьому, у відзиві представник відповідача, не вказувала, що зазначений у договорі банківський рахунок не належать відповідачу, а тому враховуючи умови надання позики, суд зазначає, що саме боржник має доступ до свого рахунку, зазначеного в договорі, і він мав можливість надати суду виписку зі свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від ТОВ «Мілоан» на виконання укладеного договору. 
Зважаючи на вказане, доводи представника відповідача про те, що позивач не надав доказів на підтвердження отримання та використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, спростовуються матеріалами справи, а невизнання самим відповідачем факту укладання договору і використання такого ідентифікатора, а також факту отримання коштів, не підтверджене жодними належними та допустимими доказами.
Доводи представника відповідача про нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування не заслуговують на увагу, оскільки п.4.2. кредитного договору передбачено, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. 
Відповідно до ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», і для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18), від 04.09.2024 року у справі № 426/4264/19 (провадження № 61-7310св24).
З копій військового квитка ОСОБА_2 вбачається, що він з 27.02.2019 року проходить військову службу в різних військових частинах (а.с. 148-151).
Згідно наданої представником відповідача копії довідки від 17.06.2026 року №3189 ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 11.10.2025 по час видачі довідки (а.с.154).
Однак, вказані докази не містять даних про те, що ОСОБА_2 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації.
Крім того, згідно військового квитка ОСОБА_2 приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з 06.04.2019 по 07.06.2019, з 01.08.2019 по 18.10.2019, з 03.06.2020 по 27.07.2020 та з 12.08.2020 по 04.05.2021.
Разом з цим, згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості проценти відповідачу нараховані за період з 12.07.2021 року по 23.02.2022 року.
Таким чином, представником відповідача не надано належних доказів нарахування кредиторами процентів за кредитним договором під час проходження ОСОБА_2 військової служби за мобілізацією, або в період його участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях під час дії особливого періоду та під час його перебування безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів.
Оскільки, відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання ним своїх зобов`язань за вищевказаним договором, як на користь первісного кредитора, так і на користь позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», до якого перейшло право вимоги за вказаним договором, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 19220,00 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3100,00 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 16120,00 грн.
Щодо нарахування комісії за надання кредиту в розмірі 589,00 грн., яку фактично включено до заборгованості, яку просить стягнути позивач, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо (частина друга статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). 
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Умовами пункту 1.5.1. договору про споживчий кредит від 12.07.2021 року передбачена комісія пов`язана з наданням кредиту в сумі 589,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово.
Аналіз пункту 1.5.1 указаного договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з наданням кредиту, які надаються позичальнику та за які кредитодавцем встановлена комісія у розмірі 19 % від суми кредиту одноразово. Позивачем не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, не зазначено які саме послуги, пов`язані з наданням кредиту, виконує позивач за сплачену позичальником комісію. Умови пункту 1.5.1. договору не містять зобов`язання кредитора вчинити відповідну дію на користь позичальника внаслідок отримання комісії.
Надання кредиту є по суті основним обов`язком кредитодавця за умовами укладеного із споживачем договором, а не послугою, виконання якого не може здійснюватися за окрему плату.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Зважаючи на викладене, положення пункту 1.5.1 договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Указаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 09.10.2024 року у справі № 582/202/22. 
Згідно з частинами першою, п`ятою статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Отже, підстави для стягнення комісії за надання кредиту відсутні. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано: договір №01-71/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024 року, прас-лист АО «Ліга Ассістанс», заявку про надання юридичної допомоги №1697 від 02.03.2026 року, витяг з Акту №20 про надання юридичної допомоги від 31.03.2026 року.
З витягу з акту №20 про надання юридичної допомоги від 31.03.2026 року вбачається, що загальна сума наданих послуг складає 9000,00 грн., а саме: надання усної консультації (2 год. х1500,00 грн. = 3000,00 грн.); складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (2 год. х 3000,00 грн. = 9000,00 грн.) (а.с.83). 
Проте, враховуючи складність даної справи, яка відноситься до категорії малозначних, суд вважає заявлений до відшкодування розмір судових витрат на правничу допомогу, який становить майже половину ціни позову, необґрунтованим та явно завищеним.
Отже, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи, обсяг об`єктивно необхідного часу для надання послуг адвокатом у даній справі, суд вважає обґрунтованим розмір вказаних витрат в сумі 5000,00 грн.
Оскільки позов підлягає частковому задоволенню (на 97,03 %), відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог, понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2583,33 грн. та на правову допомогу в розмірі 4851,5 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором №102401556 від 12.07.2021 року в розмірі 19220 (дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять) грн. 00 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судові витрати, понесені по сплаті судового збору, в розмірі 2583 (дві тисячі п`ятсот вісімдесят три) грн. 33 коп. та на правову допомогу в розмірі 4851 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят одна) грн. 50 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд.3, офіс 306, код ЄДРПОУ: 44276926. 
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 . 
Повне судове рішення складено 09.09.2026 року.

Суддя     Т.Р. Гук