Справа № 541/1427/26
Номер провадження 2/541/1377/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
02 липня 2026 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді   Вірченко О.М.,
за участю секретаря судового засідання Олешко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

21 квітня 2026 року представник ТОВ «ФК «ЕЙС» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, в обґрунтування заначив наступне. 10 квітня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 172139540. На підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, реєстру прав вимоги № 230 від 23 травня 2023 року право вимоги за цим договором перейшло до ТОВ «Таліон Плюс», в подальшому на підставі договору факторингу від 27 травня 2024 року № 27/0524-01, реєстру прав вимоги № 1 від 27 травня 2024 року право вимоги за кредитним договором від 10 квітня 2023 року № 172139540 перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». 15 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 15/07/25-Е, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором в сумі 56 035,77 грн, з яких: 12 252,13 грн - сума заборгованості по тілу кредиту; 43 783,64 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
01 червня 2026 року відповідач надала відзив, в якому визнала позовні вимоги в частині основного боргу (тіла кредиту) у розмірі 12 252,13 грн. Зазначила, що на даний час вона не працює та має скрутне матеріальне становище, тому просила розстрочити виконання судового рішення в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 252,13 грн на 6 місяців по 2 042,02 грн щомісяця. У задоволенні решти позовних вимог (щодо стягнення відсотків, пені та штрафів) просила відмовити в повному обсязі (а.с. 227).
03 червня 2026 року позивач направив відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач особисто обрала для себе суму кредиту, строк кредитування та мала змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням. Проте, відповідач не відмовлялася від одержання кредиту, свою згоду на укладення кредитного договору не відкликала, не зверталася за додатковим роз`ясненням положень договору, тобто не скористалася цим своїм правом. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність законом прямо не встановлена та судом він недійсними не визнаний. Уклавши договір, позичальник підтвердила, що вона ознайомлена, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та правил, які є невід`ємною частиною до нього. Відповідач отримала екземпляр договору на власну електронну пошту, а також має вільний доступ до умов договору на сайті первісного кредитора. Зазначив, що за вказаним кредитним договором позивачем не стягується жодних комісій, штрафних санкцій чи пені, всі нарахування відсотків відбувались в межах погоджених умов кредитного договору. Підтримав позовні вимоги в повному обсязі. (а.с.228-231).
В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав (а.с. 7 зворот).
Відповідач у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у відзиві просила розгляд справи здійснювати за її відсутність (а.с. 227).
Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки сторони повідомлені вчасно та належним чином. 
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 610,611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
10 квітня 2023 року на підставі заявки на отримання коштів між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 172139540. Кредитний договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV54Q3U, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», про що свідчить п.п. 4.10.6 кредитного договору. Кредит надано у національній валюті, сторонами було узгоджено всі умови укладеного договору про надання фінансового кредиту, а саме - розмір кредиту, строк, відсотки. Відповідно до кредитного договору, паспорта споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 172139540 від 10 квітня 2023 року, довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ОСОБА_1 надано кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі кредитного ліміту на суму 20 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п.2.1.).
Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 2 000 грн 00 коп. одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 21 квітня 2023 року. Другий та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачений цим договором (п. 2.3, 2.4.).
Кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом переказу грошових коштів, який завершується зарахуванням грошових коштів на поточний рахунок, для управління яким випущена 
Згідно п.п. 8.3.1.-8.3.4. договору, за період від дати видачі кредиту до 21 квітня 2023 року (включно) проценти нараховуються за процентною ставкою 229,95 відсотків річних, що на день укладення договору становить 0,63 відсотків від суми кредиту за кожний день користування ним; у разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів, за період з наступного дня після 21 квітня 2023 року проценти нараховуються за ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,10 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним.
Відповідно п. 8.4. договору, після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.
Згідно з умовами кредитного договору, первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у сумі 2 000,00 шляхом перерахування через банк провайдер. Проте, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума кредиту становить 19 100,00 грн.
Для суми кредиту за першим траншем, що вказана в п. 2.3. договору, за перші 11 днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 2 138 грн 60 коп. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 138 грн 60 коп. та суму кредиту у розмірі 2 000 грн 00 коп. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 823,80 % річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 106,93 % від суми першого траншу(п.8.8).
Сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 1087,70% річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України (п. 12.4). 
Відповідно до п. 12.5. договору, у період дії в Україні карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та/або воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану відповідальність, передбачена п.п. 12.3, 12.4 цього договору застосовується з обмеженнями, передбаченими чинним законодавством України.
У відповідності з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується платіжними дорученнями від 10 квітня 2023 року № 99f6cb45-0526-4eab-8424-c3797517bd02 на суму 2 000 грн; 13 квітня 2023 року № 5695f73b-7853-4eba-a2a5-5290ed163526 на суму 1 000 грн; 15 квітня 2023 року № 8ff3f7dc-7af6-410a-a515-aa6e13931023 на суму 5 100 грн; 15 квітня 2023 року № 821e80de-a70c-4f1d-8d7c-d1b4cd21e7b8 на суму 5 000 грн, 17 квітня 2023 року № f6762c2b-04d1-4f61-af93-bf8e65698e4a на суму 4 000 грн, 18 квітня 2023 року № d7c2ff32-5568-4174-8f71-b2d88a6b2afa на суму 2 000 грн, повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 06 травня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260428/86915-БТ (а.с. 224-226).
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги по сплаті суми боргу за кредитним договором, строк платежу за яким настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому (п. 1.3 договору факторингу), зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Строк дії договору до 28 листопада 2019 року - п.п. 8.2 договору.
28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткову угоду № 19 до договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01, відповідно до якої продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2020 року.
31 грудня 2020 року додатковою угодою № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, згідно з якою строк дії договору закінчується 31 грудня 2021 року.
31 грудня 2021 року додатковою угодою № 27 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, згідно з якою строк дії договору закінчується 31 грудня 2022 року.
31 грудня 2022 року додатковою угодою № 31 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, згідно з якою строк дії договору закінчується 31 грудня 2023 року.
31 грудня 2023 року додатковою угодою № 32 до договору факторингу № 28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції, згідно з якою строк дії договору закінчується 31 грудня 2024 року, предметом договору факторингу № 28/1118-01 є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 230 від 23 травня 2023 року до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 172139540 від 10 квітня 2023 року.
27 травня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 27/0524-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон плюс» передало ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 27 травня 2024 року до договору факторингу від 27 травня 2024 року № 27/0224-01 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 172139540 від 10 квітня 2023 року.
15 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу № 15/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Право вимоги за договором кредитування № 172139540 від 10 квітня 2023 року від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС» перейшло відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників до договору факторингу № 15/07/25-Е від 15 липня 2025 року.
Згідно з реєстром боржників від 15 липня 2025 року до договору факторингу № 15/07/25-Е від 15 липня 2025 року, до позивача перейшло право вимоги до відповідача в розмірі 56 035,77 грн, з яких: 12 252,13 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 43 783,64 грн - сума заборгованості за відсотками.
Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» складено розрахунок, за яким заборгованість відповідача за кредитним договором № 172139540 від 10 квітня 2023 склала: 12 252,13 грн - заборгованість по тілу кредиту; 12 019,07 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
ТОВ «ФК «Таліон Плюс» складено розрахунок, за яким заборгованість відповідача за кредитним договором № 172139540 від 10 квітня 2023 склала 56 035,77 грн, із яких: 12 252,13 грн - заборгованість по тілу кредиту; 43 783,64 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
У відповідності до виписки по особового рахунку відповідач за кредитним договором № 172139540 від 10 квітня 2023 року має заборгованість у розмірі 56 035,77 грн, з яких: 12 252,13 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 43 783,64 грн - сума заборгованості за відсотками.
Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 172139540 від 10 квітня 2023 року, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасила, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 56 035,77 грн.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договорами не виконала, у передбачений у договорі строк кредитні кошти не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за договором кредитної лінії № 172139540 від 10 квітня 2023 року в сумі: 12 252,13 грн, тому вимога позивача в цій частині є доведеною та підлягає задоволенню.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по процентам суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення, а згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. 252 ЦК України).
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).
Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.
Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у ст. 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Із огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.
Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Аналогічні висновки містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц.
Згідно договору кредитної лінії № 172139540 від 10 квітня 2023 року, строк виконання зобов`язання у повному обсязі настав 21 квітня 2023 року (п. 7.1. договору).
Згідно довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», сформованої 04 червня 2024 року, відповідачем не вчинялись дії, спрямовані на продовження строку користування кредитом.
Будь-яких доказів на підтвердження пролонгації позичальником умов кредитування матеріали справи не містять, тоді як за умовами договору (п. 12.4.) сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору є процентами за користування грошовими коштами у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Також сторонами було погоджено, що під час дії воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня припинення або скасування воєнного, надзвичайного стану відповідальність передбачена п. 12.4 цього договору застосовується з обмеженнями, передбаченими чинним законодавством України (п.12.5).
17 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ, яким були внесені зміни до Цивільного кодексу України та Закону України «Про споживче кредитування», а Національним банком України прийнято Правила роботи банків у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, затверджені постановою правління НБУ від 25 березня 2022 року № 23 «Про деякі питання діяльності банків України та банківських груп». «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Враховуючи, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованості по відсотках у розмірі 598,07 грн, яка була нарахована в межах строку кредитування до 21 квітня 2023 року (з урахуванням сплачених відсотків). Вимога кредитора щодо стягнення процентів за користування кредитом за період, що виходить за межі строку кредитування (по 27 травня 2024 року), не узгоджуються з нормами матеріального права, а відтак не дають підстав для висновку про порушене право як первісного, так і нового кредитора в цій частині вимог.
Таким чином, у задоволенні вимог позивача про стягнення заборгованості по відсотках, яка нарахована поза межами строку кредитування (з 22 квітня 2023 року по 27 травня 2024 року) слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, ч. 8 цієї статті передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 598,07 грн (12 587,68 х 2 662,40 / 56035,77). 
Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Правнича допомога позивачу надавалася адвокатським об`єднанням «Соломко та партнери» на підставі договору про надання правової допомоги № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, додаткової угоди № 25771161808. Вартість послуг згідно з актом приймання-передачі наданих послуг № 20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року складає 7 000 грн, тому суд дійшов висновку про стягнення витрат позивача на правничу допомогу у вказаному розмірі.
Щодо клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду на 6 місяців суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).
Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
Крім того, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови ( ч. 5 ст. 435 ЦПК України).
Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу право звернення до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про розстрочку виконання рішення суду після його ухвалення.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 62, 81, 141, 258, 264, 265, 354, суд
вирішив:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: вул. Юрія Поправки, будинок 6, кабінет 13, м. Київ, 02094, заборгованість за договором кредитної лінії № 172139540 від 10 квітня 2023 року в розмірі 12 587 (дванадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн 68 коп., судовий збір в розмірі 598 (п`ятсот дев`яносто вісім) грн 07 коп., витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення складено 08 липня 2026 року.

Суддя:	  	О. М. Вірченко