Справа № 740/2312/26 
Провадження № 2/740/1946/26 

Р І Ш Е Н Н Я
з а о ч н е
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2026 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді Карпуся І.М.,
із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» звернулося до суду із позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за договором №90173412 від 24.09.2024 у сумі 15238,18 грн., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9000 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.09.2024 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №90173412, згідно якого кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 3000 грн. на строк 365 днів з 24.09.2024 по 23.09.2025.
Відповідачка не виконала належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого 06.04.2026 згідно умов Договору факторингу № 06-04/26, ТОВ «ЕКО ФІН» відступило право вимоги за кредитним договором № 90173412 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», а відповідно ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права вимоги до відповідачки. 
Ухвалою судді 18.05.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Учасники справи в судове засідання не з`явились.
Позивач у позові просив про розгляд справи за їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. 
Відповідачка заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подала, про час і місце розгляду справи повідомлена шляхом доставлення судової повістки до електронного кабінету особи в ЄСІТС, згідно із п. 2 ч. 8 ст.128 ЦПК України.
Враховуючи, що відповідачка згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлена, відзив не подала, причини неявки в судове засідання не повідомила, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. 
Відповідно до ст. ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору.
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За нормою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.629 ЦК України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору.
Так, статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України.
Згідно ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Судом установлено, що 24.09.2024 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит/кредитний договір № 90173412, згідно якого товариство зобов`язалось надати позичальнику кредит, а позичальник повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом (а.с.18зворот-30). 
Відповідно до пунктів 2.1 - 2.2 договору сума кредиту – 3000 грн., строк користування кредитними коштами 365 днів - з 24.09.2024 до 23.09.2025 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду.
Дисконтний період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та закінчується 07.10.2024, поточний період складає 351 днів і настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного періоду, та завершується 23.09.2025 (пункти 2.4-2.5договору).
Згідно пункту 2.7 договору проценти за користування кредитом протягом: -дисконтного (пільгового) періоду становлять – 0,01 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; - поточного періоду нараховуються за базовою (стандартною) процентною ставкою в розмірі 1.0 % за один день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду 
Відповідно до п. 9.2 кредитний договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається у відповідності до вимог ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»: позичальником – за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. 
09.10.2024 та 24.10.2024 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ОСОБА_1 укладені Додаткові договори про пролонгацію до договору № 90173412, відповідно до якого погодили пролонгувати дисконтний період користування кредитними коштами до 07.11.2024.
ОСОБА_1 підписала кредитний договір № 90173412 від 24.09.2024 та Додаткові договори про пролонгацію електронними підписами у вигляді одноразових ідентифікаторів, а отже такі договори є укладеними в електронній формі.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Копією квитанції № 42720-40736-58774 підтверджується, що ТОВ «ЕКО ФІН» на виконання своїх зобов`язань, згідно кредитного договору № 90173412, 24.09.2024 перерахувало на платіжну картку ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000 грн. (а.с. 18).
З виписки за кредитом перед ТОВ «ЕКО ФІН» вбачається, що за період з 24.09.2024-06.04.2026 заборгованість відповідачки перед первісним кредитором склала 15152,58 грн., з яких: 3000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 10020 грн. - заборгованість за відсотками, 2132,58 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 31-34).
06.04.2026 між ТОВ «ЕКО ФІН» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», укладений Договір № 06-04/26 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до боржників за договорами, укладеними з кредитором, що зазначені в реєстрах боржників.
Згідно витягу з додатку №3 до договору №06-04/26, право вимоги за кредитним договором № 90173412, укладеним із ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». Загальна сума заборгованості складає 15152,58 грн (а.с.51зворот).
Як вбачається з розрахунку заборгованості, проведеного ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», у період з 06.04.2026 до 24.04.2026 позивач продовжив нарахування пені відповідачці, згідно умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 24.04.2026 грн. заборгованість ОСОБА_1 за договором № 13051909 склала 15238,18 грн., з яких: 3000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 10020 грн. – заборгованість за процентами, 2218,18 грн. - пеня. (а.с. 35).
Судом ураховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідачка не надала суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позов, доказів щодо обставин, які ураховуються при визначенні розміру суми заборгованості, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням цих процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд вважає доведеним факт невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору у визначені договором строки та набуття позивачем права вимоги до відповідачки за даним кредитним договором, проте не погоджується із нарахованою позивачем сумою заборгованості.
Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки пеня, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем, а тому позовна вимога щодо стягнення з відповідачки на користь позивача 2218,18 грн. заборгованості за пенею задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС » - у сумі 13020 грн., з яких: 3000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 10020 грн. –заборгованість за процентами.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Судом встановлено, що позивачем укладено договір з Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024 (а.с. 56-58).
Згідно заявки на надання юридичої допомоги № 52 від 07.04.2026 та витягу з акта № 32 про надання юридичної допомоги від 15.04.2026, вартість послуг Адвокатського об`єднання «ЛІГАЛ АССІСТАНС» по супроводу примусового стягнення заборгованості із ОСОБА_1 становить 9000 грн. (а.с. 62).
Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 судом задоволено частково – на 85,44 % (13020: 15238,18 х 100%), сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягала б стягненню з відповідачки пропорційно розміру задоволених вимог становить 7689,60 грн. (9000 х 85,44%).
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами третьою-п`ятою, дев`ятою статті 141 ЦПК України.
При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини третьої статті 137 ЦПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини третьої статті 141 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу)».
Виходячи з критеріїв реальності та розумності, а також враховуючи складність справи, що така розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, наявність сталої судової практики в такій категорії справ, обсяг виконаних адвокатом робіт, ціну позову, суд дійшов висновку про неспівмірність розрахованої згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суми судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7689,60 грн., а тому сума витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню до 3000 грн.
Оскільки вимоги позивача задоволено судом на 85,44 %, з урахуванням приписів частини 1 статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог – у сумі 2274 грн. 75 коп. (2662,4 х 85,44).
Керуючись ст. 12,81, 137, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ 42640371, адреса: м. Київ, вул. Гедройця Єжи, 6, офіс 521, заборгованість за кредитним договором № 90173412 від 24.09.2024 у розмірі 13020 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у розмірі 2274 грн. 75 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн., а всього стягнути з неї 18 294 (вісімнадцять тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 75 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Карпусь