Справа № 159/681/26
Провадження № 2/159/1168/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року м. Ковель 
Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Губара В.Є.,
з участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Климович Т.Д., до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації за 1/2 частки транспортного засобу,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Климович Т.Д., подала через систему "Електронний суд" позовну заяву до ОСОБА_2 , у якій просить в порядку поділу спільного майна подружжя стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частки транспортного засобу PEUGEOT EXPERT, 2005 року випуску, білого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , в сумі 92726 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 14.08.2006 між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який 09.07.2025 розірвано. За час перебування у шлюбі сторонами набуте спільне майно, а саме транспортний засіб марки PEUGEOT EXPERT, 2005 року випуску, білого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , який зареєстрований за позивачем 03.05.2012. ОСОБА_1 з 2024 року проживає за кордоном в Німеччині. Вищевказаний транспортний засіб з 25.02.2025 зареєстрований за ОСОБА_3 . Відповідач без згоди та відома позивача відчужив транспортний засіб. Кошти від продажу автомобіля відповідач використав для власних потреб, позивачу їх не надавав. У зв`язку з неотриманням грошової компенсації за частку, належну позивачу у транспортному засобі, остання змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
24.04.2026 ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, не заперечують щодо заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення судового засідання до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Судом 22.06.2026 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи його складення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 16 год. 30 хв. 06.07.2026. 
Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 14.08.2006.
Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.07.2025 шлюб між сторонами розірвано. 
За час перебування у шлюбі подружжям придбано транспортний засіб PEUGEOT EXPERT, 2005 року, білого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 .
Згідно з листом №31/35-14- від 15.01.2026 РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях, за ОСОБА_2 03.05.2012 зареєстровано автомобіль PEUGEOT EXPERT, 2005 року випуску. Документи, які стали підставною для реєстрації транспортного засобу - знищені.
Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно зі ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Таким чином, з моменту набуття права спільної сумісної власності, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватись спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгодженні обома співвласниками.
Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Отже, автомобіль PEUGEOT EXPERT, 2005 року, НОМЕР_1 , набутий подружжям за час шлюбу, а тому належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
На ухвалу суду 01.04.2026 РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській, Волинській та Житомирській областях надано документи:
- копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого транспортний засіб PEUGEOT EXPERT, 2005 року, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , з 23.05.2012 зареєстрований за ОСОБА_2 
- копію договору купівлі -продажу транспортного засобу від 21.02.2025, укладеного між ТзОВ «М.В.Л.ГРУП» та ОСОБА_3 та зі змісту якого вбачається, що транспортний засіб PEUGEOT EXPERT, 2005 року, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , куплений ОСОБА_3 , за домовленістю сторін ціна транспортного засобу 180000 грн.
Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб PEUGEOT EXPERT, 2005 року, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , з 25.02.2025 зареєстрований за ОСОБА_3 .
Відповідно до звіту про оцінку майна, а саме транспортного засобу PEUGEOT EXPERT, 2005 року, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , станом на 19.01.2026 його вартість складає 185452 грн.
Позивач просить стягнути грошову компенсацію її частки у праві спільної сумісної власності на транспортний засіб, який було відчужено іншій особі без її відома, в сумі 92726 грн. 
Відповідно до положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному із подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Аналіз змісту положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.
У пунктах 1-3 частини першої статті 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим.
Правовідносини, в яких позивач просить припинити не право власності відповідача у спільному майні з виплатою компенсації, а своє право на частку в майні з отриманням компенсації на свою користь, є відмінними за своєю природою і регулюються статтею 364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник, частка якого в майні не може бути виділена в натурі, має право на отримання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості цієї частки.
Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України, кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі належної йому частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав від інших співвласників грошову або іншу матеріальну компенсацію вартості його частки, припиняється з дня її отримання.
Результати аналізу зазначеної правової норми дають підстави для висновку, що у випадку надання співвласником згоди на припинення його права на частку у спільній частковій власності з одержанням від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, ризик невиплати такої грошової компенсації несе саме співвласник, який заявив вимогу про припинення його права на частку у майні.
Заявляючи відповідні вимоги, позивач погоджується на отримання грошової компенсації, а відповідач, у свою чергу, не завжди згоден її виплачувати. При цьому залишення неподільної речі у спільній власності без проведення реального поділу не позбавить того з подружжя, хто фактично цією річчю користується, можливості користуватися нею в подальшому. Одночасно інший з подружжя позбавляється як можливості користуватися спірною річчю, хоча вона перебуває у спільній власності, так і грошової компенсації, яку інша сторона добровільно на депозитний рахунок не внесла.
Оцінюючи положення частини п`ятої статті 71 СК України як такі, що застосовуються до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до іншого з вимогами про припинення його права на частку у спільному майні, Верховний Суд робить висновок, що ця норма не вимагає обов`язкового внесення на депозитний рахунок грошової компенсації у справах за спорами, в яких про припинення своєї частки у спільному майні і отримання компенсації на свою користь заявляє позивач.
Аналогічні висновки висловлені, зокрема у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі N 210/4854/15-ц (провадження N 61-30421св18) та від 03 червня 2020 року у справі N 487/6195/16-ц (провадження N 61-46326св18).
При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися, обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі(абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11). 
Отже, суд бере до уваги дійсну вартість транспортного засобу PEUGEOT EXPERT, 2005 року випуску, на час розгляду справи, яка складає 185452 грн 00 коп відповідно до звіту про оцінку майна від 19.01.2026.
Таким чином, суд приходить до висновку, що для захисту майнового права позивачки, згідно змісту ст.15, 16 ЦК України щодо способу захисту цивільних прав, виходячи із рівності часток у майні подружжя, відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, на користь позивача з відповідача необхідно стягнути грошову компенсацію за частку у спільному майні в розмірі 50% вартості автомобіля, що складає 92726 грн 00 коп грн. (185452,00 грн : 2 = 92726 грн.).
З огляду на викладене, позовні вимоги позивача слід задовольнити. 
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ст.133 ЦПК України). 
Згідно з п. 2 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).
У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 1064,96 грн., який сплатила позивач при поданні позовної заяви, необхідно покласти на відповідача.
Крім того, у справі позивачем понесені судові витрати у сумі 1500 грн за послуги експерта, які підтверджені платіжною інструкцією №2.499958281.1 від 22.01.2026 та підлягають стягненню на користь позивача з відповідача.
Керуючись ст.ст.76-81, 133-137, 139, 141, 263-265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, 
УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Климович Т.Д., до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації за 1/2 частки транспортного засобу - задовольнити повністю.
У порядку поділу спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за 1/2 частки дійсної ринкової вартості транспортного засобу PEUGEOT EXPERT, 2005 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 , в сумі 92726 (дев`яносто дві тисячі сімсот двадцять шість) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1064 (одну тисячу шістдесят чотири) грн 96 коп та витрати за послуги експерта в сумі 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне заочне рішення складено 06.07.2026.

Головуючий:	В. Є. ГУБАР