П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/5663/25-а 
Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк Олександр Петрович 
Суддя-доповідач: Залімський І. Г. 
27 серпня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г. 
суддів: Сушка О.О.  Мацького Є.М.  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гарнізонної військово-лікарської комісії «Військова частина НОМЕР_1 », 16 Регіональної військово-лікарської комісії про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Гарнізонної військово-лікарської комісії «Військова частина НОМЕР_1 », 16 Регіональної військово-лікарської комісії, у якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , яка оформлена довідкою від 20.08.2025 №2025-0820-0919-5498-0, про придатність ОСОБА_1 до військової служби;
- визнати протиправною бездіяльність 16 Регіональної військово-лікарської комісії щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 на постанову Гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 яка оформлена довідкою від 20.08.2025 №2025-0820-0919-5498-0;
- зобов`язати 16 Регіональну військово-лікарську комісію повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 на постанову Гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , яка оформлена довідкою від 20.08.2025 №2025-0820-0919-5498-0, з урахуванням висновків суду у цій справі.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.03.2026 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги з урахуванням заперечення на відзиви зазначено, що постанова військово-лікарської комісії при військовій частині НОМЕР_1 , оформлена довідкою від 20.08.2025 №2025-0820-0919-5498-0, винесена з порушенням вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (Положення №402), оскільки не відображає реальний стан його здоров`я та ступінь придатності до військової служби. У зв`язку із цим, позивач оскаржив постанову ВЛК від 20.08.2025 до 16 Регіональної військово-лікарської комісії, яка застосувала формальний підхід до розгляду скарги, не дослідила його медичних документів та не надала оцінки лікарським обстеженням позивача й об`єктивному стану його здоров`я, що свідчить про розгляд скарги з порушення процедури медичного огляду відносно позивача. 
Відповідачі подали відзиви на апеляційну скаргу позивача в якому вказали на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Вказали про правильність діагнозів, які були встановлені позивачу під час проходження ВЛК у серпні 2025 року, і які відображають реальний стан здоров`я позивача.
Зауважили, що позивачем не реалізовано передбачене Положенням №402 право на оскарження до ЦВЛК, як найвищого органу у структурі військово-лікарської експертизи. Відтак, передчасним є звернення позивача до суду з цим позовом, оскільки ним не використано право оскарження рішення регіональної ВЛК до Центральної ВЛК як найвищого органу у структурі військово-лікарської експертизи. Лише після використання права оскарження рішення (постанови) ВЛК нижчого рівня до ВЛК вищих рівнів позивач може оскаржити його у судовому порядку.
Вказано, що скарга позивача була розглянута у строки, визначені статтею 16 Закону № 393 та пунктом 5 розділу ІІІ Інструкції, що прямо передбачено Положенням. Про результати розгляду позивачеві було надано офіційну відповідь у формі листа, що також визначено Положенням. Видача листа за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 є правомірною, оскільки у разі визнання необґрунтованим звернення про скасування постанови ВЛК нижчого рівня та ухвалення висновку про її обґрунтованість, заявнику надається відповідь у формі письмового роз`яснення у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян».
З урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Встановлено, що у серпні 2025 року ОСОБА_1 проходив медичний огляд щодо визначення ступеня придатності до проходження військової служби.
Згідно із довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 від 20 серпня 2025 року №2025-0820-0919-5798-0 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Не погоджуючись з указаною довідкою, позивач звернувся до Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України із заявою від 10 вересня 2025 року (зареєстрована в Центральній ВЛК 15 вересня 2025 року) про скасування постанови гарнізонної ВЛК (тобто ВЛК військової частини НОМЕР_1 ) від 20 серпня 2025 року №2025-0820-0919-5498-0 та призначення повторного розгляду медичних документів ОСОБА_1 .
Листом від 22 вересня 2025 року №598/5/22826 Центральна військово-лікарська комісія направила заяву ОСОБА_1 для розгляду за належністю до 16 Регіональної військово-лікарської комісії.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 16 Регіональна військово-лікарська комісія видала листа від 10 жовтня 2025 року №1190/4/7993, в якому вказано, що за встановленими діагнозами постанову ВЛК при військовій частині НОМЕР_1 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки ВЛК від 20 серпня 2025 року №2025-0820-0919-5498-0 по наданих документах на момент огляду прийнято вірно. Додатково зазначено, що у разі погіршення стану здоров`я позивач може звернутися у встановленому порядку до командування частини, в якому він проходить військову службу, щодо направлення на обстеження, лікування чи проведення медичного огляду ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.
З урахуванням наведеного позивач звернувся до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не дотримано вимог Положення №402 щодо послідовності процедури оскарження результатів медичного огляду. Доказів звернення до ЦВЛК після розгляду 16 Регіональною військово-лікарською комісією ( ВЛК регіону) заяви від 10 вересня 2025 року позивач суду не надав.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, однак щодо мотивів такого висновку зазначає наступне.
Відповідно до статті 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19 листопада 1992 року №2801-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України «Про національну безпеку України».
Військово-лікарські комісії також можуть створюватися при державних та комунальних закладах охорони здоров`я.
Процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями визначена Положенням №402, згідно із абзацом 1 пункту 1.2 глави 1 Розділу І якого військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення № 402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).
Згідно із абзацами 1, 2, 4, 8, 9 пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Документація, яка створюється (заповнюється) в процесі військово-лікарської експертизи, ведеться в паперовій або в електронній формі. Документування в електронній формі здійснюється із застосуванням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Члени ВЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.
Відповідно до пункту 2.2 глави 2 розділу І Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону. Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).
За приписами підпункту 2.4.4 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення №402 на ВЛК регіону покладаються, зокрема, обов`язки з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності; розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.
Згідно із абзацами 2, 4, 7 підпункту 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу I Положення №402 ВЛК регіону має право: перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК та давати їм роз`яснення з питань військово-лікарської експертизи; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження, медичний огляд, повторний медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу), військовозобов`язаних, резервістів.
Відповідно до підпункту 2.4.6 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення №402 за рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.
Згідно із підпунктом 2.5.1 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Відповідно до підпункту 2.5.4 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення №402 штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.
Згідно із підпунктом 2.6.2 пункту 2.6 глави 2 розділу І Положення №402 гарнізонна ВЛК створюється при поліклініках, поліклінічних відділеннях (усіх найменувань) закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України. Під час дії воєнного стану можуть створюватися додаткові гарнізонні ВЛК залежно від навантаження, що розміщуються в закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності із включенням лікарів цих закладів до складу ВЛК. Такі гарнізонні ВЛК у ході своєї діяльності використовують гербову печатку та штампи відповідного закладу охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, при якому вони створені.
Абзацом 2 підпункту 2.6.3 пункту 2.6 глави 2 розділу І Положення №402 встановлено, що на госпітальну (гарнізонну) ВЛК покладається проведення медичного огляду осіб, указаних у пункті 1.2 розділу I Положення (крім допризовників), з метою визначення ступеня придатності до військової служби та в інших випадках, указаних у пункті 1.4 розділу II Положення.
Відповідно до абзацу 2 підпункту 2.6.4 пункту 2.6 глави 2 розділу І Положення №402 госпітальна (гарнізонна) ВЛК має право приймати постанови відповідно до цього Положення.
Згідно із абзацами 1, 2, 5 пункту 3.3 глави 3 розділу І Положення №402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року №608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення». Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій. Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Пунктом 3.4 глави 3 розділу І Положення №402 встановлено, що у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (відміни, скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК. Таке рішення є обов`язковим до виконання та має бути реалізовано не пізніше ніж в місячний строк з дати прийняття. У разі визнання штатною ВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику (скаржнику) з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України «Про звернення громадян». У разі прийняття рішення про направлення на контрольне обстеження та медичний огляд, військовослужбовці та інші особи, зазначені у пункті 1.2 глави 1 цього розділу, направляються для проходження медичного огляду до іншої ВЛК, ніж та, постанова якої оскаржується. У разі якщо штатна ВЛК визнає постанову позаштатної ВЛК обґрунтованою або визначає відсутність підстав для направлення заявника на повторний (контрольний) медичний огляд ВЛК, штатна ВЛК надає заявнику відповідне роз`яснення, оформлене листом.
Суд зауважує, що Положенням №402 не передбачено права особи, яка проходила медичний огляд, оскаржувати постанови позаштатних ВЛК саме у судовому порядку. У разі незгоди з постановою позаштатної ВЛК особа має право звернутися до ВЛК вищого рівня (тобто до штатної ВЛК) з відповідною скаргою (заявою, зверненням).
З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано та з належних мотивів відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанову Гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , яка оформлена довідкою від 20.08.2025 №2025-0820-0919-5498-0, про придатність ОСОБА_1 до військової служби.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності 16 Регіональної військово-лікарської комісії щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 на постанову Гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 яка оформлена довідкою від 20.08.2025 №2025-0820-0919-5498-0, та зобов`язання 16 Регіональну військово-лікарську комісію повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 на постанову Гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , яка оформлена довідкою від 20.08.2025 №2025-0820-0919-5498-0, апеляційний суд зазначає наступне.
Відмовляючи у задоволенні позову у вказаній частині, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не дотримано вимог Положення №402 щодо послідовності процедури оскарження результатів медичного огляду. Доказів звернення до ЦВЛК після розгляду 16 Регіональною військово-лікарською комісією (ВЛК регіону) заяви від 10.09.2025 позивач суду не надав.
Також суд зауважив, що доводи позивача, якими він обґрунтовує протиправність довідки гарнізонної ВЛК від 20 серпня 2025 року №2025-0820-0919-5698-0 (а такі, фактично, зводяться до того, що, на думку позивача, гарнізонна ВЛК неналежним чином дослідила наявність у ОСОБА_1 ряду захворювань (діагнозів), які унеможливлюють проходження ним військової служби, та постановила протиправний висновок про придатність позивача до проходження служби, який не відповідає реальному стану його здоров`я), не підлягають оцінці в судовому порядку, адже такі виходять за межі дослідження судом питання про законність дій (рішення) суб`єкта владних повноважень в контексті дотримання останнім норм матеріального права, натомість вимагають вирішення судом питання про правильність чи неправильність установлених позивачу діагнозів, що належить до компетенції спеціалістів у відповідній медичній сфері.
Щодо вказаних висновків суду першої інстанції апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до підпункту 2.4.10 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення №402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.
При цьому, у Положенні №402 не передбачено вимоги щодо послідовного оскарження постанови ВЛК регіонів спочатку до ЦВЛК, а потім у судовому порядку.
Також згідно із ч.1 ст.17 КАС України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.
Відтак, позивач не позбавлений права оскаржити постанову регіональної ВЛК одразу до суду, без застосування процедури досудового врегулювання спору шляхом оскарження такої постанови до ЦВЛК.
У п.70 постанови Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18 вказано, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду суду касаційної інстанції.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку обґрунтованості прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка обґрунтованості висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.
Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2022 року у справі №160/7153/20 наголошує, що адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною другою КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та ступеня його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
При цьому, у межах перевірки обґрунтованості рішення ВЛК та дотримання встановленої процедури прийняття такого рішення, суд не ставлячи під сумнів встановлений позивачу діагноз, повинен перевірити висновки ВЛК щодо відповідності фактичного діагнозу позивача та даігнозів, зазначених у відповідних пунктах. 
Встановлено, що ОСОБА_1 20.08.2025 проведено медичний огляд Гарнізонною ВЛК в/ч НОМЕР_1 за результатом якого, постановою ВЛК у формі довідки від 20.08.2025 №2025-0820-0919-5498-0, було встановлено діагноз та прийнято постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва):
Т92.2: Наслідки закритої травми правої кисті (08.2024) у вигляді консолідованого перелому п`ятої п`ястної кістки, незрощеного перелому човникоподібної кістки, стійкої конструктори правого променево-зап`ястного суглоба з помірним порушенням функції правої верхньої кінцівки. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.
Z21; 125.8: Хронічна ретровірусна інфекція. Клінічна стадія І, безсимптомний перебіг, імунна субкомпенсація (CD4 Т-лімфоцити 313,0 кл/мкл). ІХС. Дифузний кардіосклероз. СНІ. Атеросклероз аорти. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.
144.7; Н52.0; N20.0, М20.1: Неповна блокада передньої гілки ЛНПГ. Далекозоркість лівого в 0,75Д при гостроті зору з корекцією 1,0. Поодинокі дрібні камінці нирок без порушення функції нирок. Зовнішнє викривлення перших пальців обох стоп ІІІ ступеня з підвивихом в перших плесно-фалангових суглобах з больовим синдромом, при яких неможливе носіння стандартного взуття. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби.
На підставі статті 61Б Графи ІІ Розкладу хвороб, ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби в частинах забезпечення, ТЦК та СП, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Позивач стверджує, що з проведеного медичного огляду, діагноз, який встановлено військово-лікарською комісією – за статтею 61Б Розкладу Хвороб є неповним та не відображає його дійсного стану здоров`я на момент огляду. Адже встановлені діагнози, окрім ст.61Б Розкладу хвороб, слід також віднести і до ст.5Б (оскільки встановлена імунна субкомпенсація, за наявності хвороби зумовленої ВІЛ), ст.42А (за діагностованим атеросклерозом аорти та значного порушення кровообігу та функцій), ст.62Б (за діагностованим зовнішнім викривленням перших пальців обох стоп ІІІ ступеня з підвивихом в перших плесно-фалангових суглобах з больовим синдромом, при яких неможливе носіння стандартного взуття), ст.67В (за діагностовано сечокам`яною хворобою), 78А (за діагностованим незрощеним переломом човникоподібної кістки стійкої контрактури правого променево-зап`ясного суглоба з помірним порушенням функції правої верхньої кінцівки).
За змістом Розкладу Хвороб наявність у особи хвороби передбаченої у пункті а) відповідної статті вказує на те, що така особа непридатна до військової служби, у пункті б) - придатна до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, у пункті в) - придатна.
У статті 5 Розкладу Хвороб передбачена хвороба, зумовлена вірусом імунодефіциту людини (ВІЛ) В20-В24, безсимптомне носійство ВІЛ Z21, у тому числі:
а) хвороба, зумовлена ВІЛ (прогресуюча), з імунною декомпенсацією;
б) хвороба, зумовлена ВІЛ, з імунною субкомпенсацією;
в) хвороба, зумовлена ВІЛ (стабільна) або безсимптомне носійство ВІЛ, з імунною компенсацією.
Суд зауважує, що одним із встановлених позивачу діагнозів є "Z21; 125.8: Хронічна ретровірусна інфекція. Клінічна стадія І, безсимптомний перебіг, імунна субкомпенсація (CD4 Т-лімфоцити 313,0 кл/мкл). ІХС. Дифузний кардіосклероз. СНІ. Атеросклероз аорти. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби".
Тобто, встановлений позивачу діагноз у цій частині відповідає п. б) ст. 5 Розкладу Хвороб.
У статті 42 Розкладу Хвороб передбачені хвороби артерій, артеріол та капілярів I70-I79 (атеросклероз аорти, ниркової артерії, артерій кінцівок, генералізований атеросклероз; стеноз або аневризма, розширення або розшарування аорти та інших артерій; стенозуючий атеросклероз брахіоцефальних артерій; емболія і тромбоз аорти та інших артерій; хвороби периферичних судин (синдром Рейно, облітеруючий тромбангіїт)); набутий артеріовенозний свищ, спадкова гемолітична телеангіектазія, непухлинний невус; хвороби вен, лімфатичних судин та вузлів I80-I89 (флебіт, тромбофлебіт, тромбоз ворітної вени, емболія та тромбоз інших вен; варикозне розширення вен нижніх кінцівок; варикозне розширення вен стравоходу, мошонки, яєчка, тазу, постфлебітичний синдром; неспецифічний лімфаденіт, наслідки хірургічних втручань), у тому числі:
а) зі значними та помірними порушеннями кровообігу та функцій;
б) з незначними порушеннями кровообігу та функцій;
в) за наявності об`єктивних даних без порушень кровообігу та функцій.
Як вже було зазначено, одним із діагнозів позивача є "Дифузний кардіосклероз. СНІ. Атеросклероз аорти". 
При цьому, класифікація вказаних хвороб за відповідними пунктами статті 42 Розкладу Хвороб здійснюється залежно від наявності та ступеня порушеннями кровообігу та функцій.
Однак, встановлений позивачу діагноз не свідчить про встановлення ВЛК порушень кровообігу та функцій, а тому встановлений позивачу діагноз у цій частині відповідає п. в) ст. 42 Розкладу Хвороб.
У статті 62 Розкладу Хвороб передбачені набуті деформації та дефекти пальців кисті та стопи S60-69, S90-99, набуті деформації кінцівок Т11, Т13, Т92, Т93, набута плоскостопість М20-М21; фібробластичні порушення М72, у тому числі:
а) зі значними порушеннями функцій;
б) з помірними порушеннями функцій;
в) з незначними порушеннями функцій; за наявності об`єктивних даних без порушень функцій.
Одним із встановлених позивачу діагнозів є "Т92.2: Наслідки закритої травми правої кисті (08.2024) у вигляді консолідованого перелому п`ятої п`ястної кістки, незрощеного перелому човникоподібної кістки, стійкої конструктори правого променево-зап`ястного суглоба з помірним порушенням функції правої верхньої кінцівки. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби".
Тобто, встановлений позивачу діагноз у цій частині відповідає п. б) ст. 62 Розкладу Хвороб.
Також позивачу встановлено діагноз "144.7; Н52.0; N20.0, М20.1: Неповна блокада передньої гілки ЛНПГ. Далекозоркість лівого в 0,75Д при гостроті зору з корекцією 1,0. Поодинокі дрібні камінці нирок без порушення функції нирок. Зовнішнє викривлення перших пальців обох стоп ІІІ ступеня з підвивихом в перших плесно-фалангових суглобах з больовим синдромом, при яких неможливе носіння стандартного взуття. Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби".
У статті 67 Розкладу Хвороб передбачені обструктивна уропатія та рефлюкс-уропатія (гідронефроз, піонефроз), вторинний пієлонефрит, сечокам`яна хвороба, інші хвороби нирки і сечоводу, зморщена, мала нирка, набута кіста нирки, цистит, хвороби сечового міхура, невенеричний уретрит, стриктура уретри, інші хвороби уретри та сечовивідної системи N20-N39, у тому числі:
а) зі значними порушеннями функцій;
б) з помірними порушеннями функцій;
в) з незначними порушеннями функцій; за наявності об`єктивних даних, без порушень функцій.
Оскільки ВЛК не встановлено порушення функції нирок, встановлений позивачу діагноз у цій частині відповідає п. в) ст. 67 Розкладу Хвороб.
У статті 78 Розкладу Хвороб передбачені травми верхніх та нижніх кінцівок S40-S99 (переломи кісток, травматичне пошкодження кровоносних судин, невилучені металеві конструкції), переломи ребер, грудини, лопатки, ключиці, переломи кісток тазу, у тому числі:
а) зі значними порушеннями функцій;
б) з помірними порушеннями функцій;
в) з незначними порушеннями функцій; за наявності об`єктивних даних без порушень функцій.
Так, ВЛК діагностовано у позивача "зовнішнє викривлення перших пальців обох стоп ІІІ ступеня з підвивихом в перших плесно-фалангових суглобах з больовим синдромом, при яких неможливе носіння стандартного взуття", значного чи помірного порушення функцій не встановлено, у тому встановлений позивачу діагноз у цій частині відповідає п. в) ст. 78 Розкладу Хвороб.
Підсумовуючи наведене колегія суддів зазначає, що встановлені позивачу діагнози свідчать про те, що позивач обґрунтовано визнаний придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
Разом з цим, відсутність у постанові ВЛК посилання на п. б) ст. 5, п. в) ст. 42, п. б) ст. 62, п. в) ст. 67 та п. в) ст. 78 Розкладу Хвороб не змінює ступінь придатності позивача до військової служби.
З огляду на наведене та наявність у матеріалах справи доказів огляду позивача усіма необхідними профільними спеціалістами, колегія суддів відхиляє доводи позивача про те, що відповідачами не враховано наявність у ОСОБА_1 хронічних захворювань, не досліджена належним чином стадія хвороби, зумовленої вірусом імунодефіциту людини (ВІЛ), не досліджені належним чином наявні хвороби системи кровообігу та хвороби кістково-м`язової системи, не проведено необхідних досліджень, які могли б підтвердити або спростувати їх наявність, не враховано при проведенні медичного огляду ВЛК висновків та виписок з історії хвороби ОСОБА_1 , не враховано скарги останнього щодо його стану здоров`я та на симптоми, які визначають ступінь порушення функцій, зокрема скарги на перелом правої кисті, який був у нього виявлений травматологом військової частини, та з приводу виявлення якого йому не була надана медична допомога.
З урахуванням наведеного колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позову й у частині визнання протиправною бездіяльності 16 Регіональної військово-лікарської комісії щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 на постанову Гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 яка оформлена довідкою від 20.08.2025 №2025-0820-0919-5498-0, та зобов`язання 16 Регіональну військово-лікарську комісію повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 на постанову Гарнізонної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , яка оформлена довідкою від 20.08.2025 №2025-0820-0919-5498-0.
Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, однак з помилкових мотивів, а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції належить змінити у частині мотивів його ухвалення з урахуванням висновків даної постанови. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 березня 2026 року змінити у частині мотивів його ухвалення з урахуванням висновків даної постанови.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.  

Головуючий | | | Залімський І. Г.
Судді | | | Сушко О.О.    Мацький Є.М.