Справа № 352/1456/26
Провадження № 2/352/1323/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року | м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Гриньків Д.В., 
секретар судового засідання Івасів В.В.,
за участю: відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

І. Короткий зміст позовних вимог.
09.06.2026 року позивач звернулася до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.
Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 06.07.1992 року між сторонами було зареєстровано шлюб. У шлюбі народилося двоє дітей, син ОСОБА_4 , який є повнолітнім та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Тисменицького районного суду від 24.03.2022 року, шлюб між сторонами було розірвано, дочку залишено проживати разом із матір`ю. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі частини усіх видів його заробітку (доходу). На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист №352/239/22 від 02.05.2022 року. Згідно довідки державного виконавця, відповідач не сплачує належним чином аліменти, у зв`язку із чим утворилася заборгованість. Як вказує позивач, з 2022 року змінились обставини, які були наявними на дату визначення аліментів. Зокрема, дитина відвідує додаткові заняття з англійської мови, спортивні заняття, потребує витрат на одяг, шкільну канцелярію, оздоровлення, кошти, які нараховані державним виконавцем із заробітної плати відповідача, враховуючи інфляційні процеси, які відбулися в державі за останній час, та те що відповідач не сплачує аліменти, не дозволяють забезпечити належне матеріальне утримання дитини та її нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів.
Зазначила, що відповідач працездатний, не є особою з інвалідністю, важкохворою людиною, не має на своєму утриманні інших дітей чи осіб, у його власності перебувають нерухоме майно та транспортні засоби, крім того останній займається вантажними перевезення в Україні та за кордоном. А отже просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі по 10 000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.
Відповідач до суду надіслав відзив, у якому зазначив наступне. Так, відповідач вказує, що позивач є суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Зазначив, що позивачем не надано доказів щодо розміру потреб дитини у коштах, натомість позивач має на увазі збільшення розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення, що не звільняє позивача від обов`язку належного обґрунтування та доказування позову. Зауважив, що позивачем не підтверджено належними доказами зміни матеріального стану відповідача та збільшення його доходів. Як зазначає відповідач, як на момент ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів, так і на даний час, він працевлаштований та отримує заробітну плату ТОВ «Європа Транс Агро», ФОП ОСОБА_6 , ТОВ «Салій Авто», тобто вважає, що його фінансовий стан не покращився.
При цьому зазначив, що присуджений розмір аліментів у частці в розмір 1/4 доходу є достатнім та справедливим для забезпечення спільної дитини. Вказав також, що дії позивача щодо звернення до суду з даним позовом містять ознаки зловживання правом на таке звернення, оскільки позивач маючи значно вищий дохід намагається збільшити аліменти, натомість матеріальне становище відповідача є значно скромнішим, а тому, на думку відповідача, таке суперечить засадам добросовісності, розумності та справедливості. Просив у позові відмовити.
Позивач у відповіді на відзив зазначила, що право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватись разовим її здійсненням. Крім цього вказала, про те, що самим відповідачем у відзиві зазначено, що він працевлаштований, у власності має вантажний автомобіль, а тому його твердження про те, що у нього немає коштів не відповідає дійсності. Зазначила, що з кінця 2021 року ні позивач, ні дочка із відповідачем не спілкуються.
Позивач в судове засідання не з`явилась, просила розгляд справи здійснювати без її участі.
Відповідач та його представник в судовому засіданні в режимі відеоконференції просили в позові відмовити.
ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 15.06.2026 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Ухвалою суду від 05.08.2026 року постановлено здійснити перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Згідно ухвали суду від 18.08.2026 року постановлено клопотання представника відповідача адвоката Ратича Т.М. про проведення розгляду справи в режимі відеоконференції задовольнити. Судове засідання 21.08.2026 року о 10:00 годині у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів, здійснювати дистанційно в режимі відеоконференції.
Протокольною ухвалою суду від 21.08.2026 року постановлено в задоволенні клопотання представника відповідача про визнання явки позивача обов`язковою відмовити.
ІV. Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 20.03.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_7 (а.с.4).
Згідно рішення Тисменицького районного суду від 24.03.2022 року у справі №352/239/22 ухвалено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити. Малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати разом із матір`ю. Стягувати з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.6-8).
В матеріалах справи міститься довідка Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області від 11.05.2026 року №78631 про наявність заборгованості зі сплати аліментів громадянина ОСОБА_1 , згідно матеріалів виконавчого провадження №80953466, відкритого 08.05.2026 року на виконання виконавчого листа №352/239/22 в розмірі 113676,75 грн. (а.с.5).
В матеріалах справи містяться індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 (форма ОК-7) із зазначенням відомостей про дохід ОСОБА_1 за період з 2011 по 2025 роки (а.с.45-46).
Крім цього, згідно нотаріально засвідченої заяви від імені ОСОБА_1 , останній надав згоду для тимчасових виїздів за кордон в період з 09.05.2026 по 09.05.2027 року своїй неповнолітній дочці ОСОБА_7 у супроводі її матері ОСОБА_3 .
V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.
Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України та Цивільним кодексом України.
Відповідно до ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною 1ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст.ст.12,81,82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.
В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За приписами ч. 2 ст. 182 цього Кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1ст. 183 СК України).
Частиною 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
При цьому відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі) здійснюється за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, та змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Тобто спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу чи у твердій грошовій сумі) здійснюється за рішення суду але за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Отже, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів). 
Таким чином, суди не вправі виходити за межі позовних вимог та самостійно визначати спосіб стягнення аліментів, оскільки це буде порушенням принципу диспозитивності, визначеного ст. 13 ЦПК України. Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04.07.2018 № 490/4522/16-ц. 
Згідно з вимогами ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
На підставі п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
VІ. Висновки суду.
Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заяви з огляду на нижчевикладене.
Так, судом враховано те, що на утримання дочки сторін, яка проживає разом із матір`ю на підставі рішення суду стягуються аліменти в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача. З моменту ухвалення рішення суду, а саме з березня 2022 року, відбулося зростання рівня інфляції та відповідно збільшення цін на комунальні послуги, одяг, продукти харчування, ліки, навчальне приладдя, тощо.
При цьому суд зазначає, що розмір доходів відповідача збільшився у 2026 році порівняно із 2022 роком, що підтверджується довідкою ОК-7.
Крім того, відповідач визнав, що набув у власність транспортний засіб у 2024 році, а відтак дана обставина не підлягає доказуванню відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України. 
З врахуванням встановлених обставин, виходячи з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зміну способу стягнення аліментів ґрунтується на положеннях Сімейного кодексу України, відповідає інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, визначення вказаного позивачем способу.
При визначенні розміру аліментів суд звертає увагу на вік дочки сторін - 15 років, те що на даний час аліменти стягуються у розмірі 1/4 частки від доходу, що в грошовому вимірі, виходячи із щомісячного доходу відповідача, становить близько 5000-5500 грн. Судом не встановлено наявність на утриманні у відповідача інших осіб.
На переконання суду, слід змінити спосіб присуджених аліментів та стягувати в подальшому з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі по 7000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття з часу набрання рішенням законної сили, що в свою чергу відповідає конкретним обставинам справи. Такий розмір аліментів буде відповідати закону, і не порушує прав і законних інтересів неповнолітньої дитини та відповідача.
А тому позов підлягає до часткового задоволення.
VІІ. Судовий збір.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.
З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 1 331 грн 20 коп. з відповідача в дохід держави.
На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України, ст.1,2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік», ст.4,5,12,13,81,82 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст.263-265,430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.
Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Тисменицького районного суду у справі №352/239/22 від 24.03.2022 року та стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 7000 (сім тисяч) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнення аліментів у зміненому способі розпочати з дня набрання рішенням законної сили.
Припинити стягнення аліментів, визначених рішенням Тисменицького районного суду від 24.03.2022 року у справі №352/239/22, з дня набрання даним рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у дохід державного бюджету в розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп. 
Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:. 
позивач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ;
відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 . 
Рішення складене в повному обсязі 26.08.2026 року.

Суддя Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області Гриньків Д.В.