Справа № 144/481/26
Провадження № 3/144/165/26

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
08.07.2026 с-ще Теплик
Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Бондарук Олена Павлівна, з участю захисника Човганюк А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до аміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, неодруженої, РНОКПП НОМЕР_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и л а :
Судом встановлено, що 11.04.2026 о 00 год 45 хв в с. Степанівка по вул. Вишневій, Гайсинського району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем Део Ланос, держномер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилась, чим порушила п. 2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала, показала, що транспортним засобом 11.04.2026 о 00 год 45 хв в с. Степанівка не керувала. Вони з подругою зупинились на узбіччі по вул. Вишневій, сиділи у нерухомому автомобілі, пили шампанське та слухали музику ще приблизно за 20 хв до того, як під`їхали працівники поліції. Вона до них не виходила, відмовлялась спілкуватись, оскільки була впевнена, що нічого не порушила і у них не було жодних підстав вимагати у неї посвідчення водія та вчинення інших дій. Наголошувала, що працівники поліції її не зупиняли. 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Човганюк А.М. стверджувала, що адміністративні матеріали відносно її підзахисної за ч. 1 ст. 130 КУпАП складені з грубим порушенням норм законодавства та права на захист, а до протоколу про адміністративне правопорушення внесено неправдиві відомості. ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом у зазначені дату, місці та час, а адміністративні матеріали не містять жодного доказу протилежного. Крім того, на відеозапис, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не зафіксовано факт складення і надання ОСОБА_1 направлення на проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, протоколу про адміністративне правопорушення, внаслідок чого вказані докази є недопустимими та неналежними. Просила провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Поліцейсткий офіцер громади сектору взаємодії з громадами ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, капітан поліції Чарський Юрій Володимирович суду пояснив, що в ніч з 10 на 11 квітня 2026 року він із іншими працівниками поліції службовим автомобілем здійснювали патрулювання по Теплицькій ТГ. Після опівночі під час комендантської години в с. Степанівка ними було помічено автомобіль Део Ланос, водій якого, рухаючись попри їх службовий автомобіль, почав збільшувати швидкість. Для нього такі дії здались підозрілими і він, розвернувши службове авто, почав наздоганяти автомобіль Део Ланос, держномер НОМЕР_2 . Їхали за вказаним транспортним засобом приблизно метрів 700-800, за допомогою проблискових маячків синього та червоного кольору здійснювали вимогу про зупинку транспортного засобу, однак водій автомобіля Део Ланос, проїхавши перехрестя з круговим рухом у с. Степанівка, зупинився посеред проїжджої частини і вимкнув двигун. З невідомих йому технічних причин бодікамера не зафіксувала самого факту керування транспортним засобом і його рух, оскільки перед цим була вимкнена, а штатного відеореєстратора він не має, однак на час складення протоколу про адміністративне правопорушення він був впевнений, що фіксація ведеться з самого початку руху за автомобілем Део Ланос, держномер НОМЕР_2 . У нього були всі підстави для складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки під час спілкування з останньою він вбачав ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук), вона свідомо ігнорувала його законні вимоги про пред`явлення посвідчення водія, про проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, тому таку поведінку ним було розцінено, як відмову від проходження огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я. Окрім того, ним було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 за непред`явлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Щодо порушення правил паркування постанова ним не складалась. Відеоз`йомка була безперервною, на неї було зафіксовано як складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і винесення постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП, однак відео на доданий до адміністративних матеріалів DVD-диск записує інспектор САП ВВГ, і вона перенесла з бодікамери на диск відео, яке стосувалось саме складання адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Клопотання про витребування з ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП повного відеозапису фіксації адміністративного правопорушення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисником не заявлялось. 
Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, працівника поліції, враховуючи позицію захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, відтворивши відеофайли, долучені до протоколу, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Статтею 280 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Винуватість ОСОБА_1 знайшла підтвердження в досліджених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 637562 від 11.04.2026 року, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режиму, серії ЕНА №7004793 від 11.04.2026, відеозаписом, здійсненим під час фіксації адміністративного правопорушення. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно фабули, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме відмова на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Таким чином норми Правил дорожнього руху встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) Правила дорожнього руху не містять.
Наявними відеоматеріалами доведено, що ОСОБА_1 перебувала за кермом автомобіля Део Ланос, держномер НОМЕР_2 , мала ознаки алкогольного сп`яніння, які були озвучені їй ПОГ СВГ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Чарським Ю.В., а тому у нього були усі підстави, згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, для пропонування ОСОБА_1 пройти огляд.
Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол про адміністративне правопорушення, як основне джерело доказів, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.
Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеофайлах, зокрема пропозиція водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, відмова водія від проходження такого огляду своєю пасивною поведінкою.
Твердження ОСОБА_1 та її захисника про те, що 11.04.2026 о 00 год 45 хв в с. Степанівка вона не керувала транспортним засобом, суд розцінює як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності, оскільки з відеозапису вбачається, що протягом усього часу спілкування з працівниками поліції (більше години) ОСОБА_1 поводить себе так, щоб ввести їх в оману (спочатку робить вигляд, що її немає в автомобілі, пізніше з автомобіля чується музика та гучний сміх, далі беззмістовне спілкування, після чого ОСОБА_1 пересідає з водійського сидіння на заднє пасажирське, на вимоги поліцейських щодо встановлення її особи в комендантську годину не реагує).
В судовому засіданні на запитання суду «Чи сплатила вона штраф у розмірі 425 грн за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режиму, серії ЕНА №7004793 від 11.04.2026 ?», ОСОБА_1 відповіла, що так, а отже нею визна ті обставини, які викладені у вказаній постанові. 
Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режиму, серії ЕНА №7004793 від 11.04.2026, ОСОБА_1 , 11.04.2026 о 00 год 45 хв в с. Степанівка по вул. Вишневій Гайсинського району Вінницької області, керувала автомобілем Део Ланос, держномер НОМЕР_2 , та при перевірці документів не пред`явила посвідчення водія на право керування даним транспортним засобом , чим порушила п. 2.1. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Тобто події, встановлені у постанові поліцейського від 11 квітня 2026 року серії ЕНА №7004793, яка не оскаржувалась ОСОБА_1 , на виконання якої нею сплачено штраф, стосується тих самих подій, які встановлюються у справі, що розглядається, а тому має для суду преюдиційне значення.
Таким чином факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом знайшов своє підтвердження, і виходячи із сукупності інших доказів, наявних у справі, суд розцінює надані в судовому засіданні показання ОСОБА_1 про те, що вона не керувала автомобілем Део Ланос, держномер НОМЕР_2 , як намагання останньої ввести суд в оману з метою уникнення адміністративної відповідальності та стягнення за скоєне.
На наявному в матеріалах справи відеозаписі, який в даному випадку є самостійним засобом доказування, об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення у об`ємі, достатньому для вирішення питання про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.
На ньому зафіксована поведінка ОСОБА_1 та її пасажирки, які намагаються вирішити питання з працівниками поліції шляхом запрошення «з`їсти м`яса», дають працівникам поліції непослідовні пояснення, то вони їхали, то вони не їхали, ОСОБА_1 з водійського сидіння пересідає на заднє пасажирське, що дає підстави суду зробити висновок не на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Надане відео є послідовним, містить відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи, а тому суд приходить до висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи захисника щодо відсутності на відеозаписі факту складання та вручення ОСОБА_1 направлення на проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння та самого протоколу про адміністративне правопорушення судом до уваги не беруться, оскільки сама ОСОБА_1 копію протоколу про адміністративне правопорушення отримала під підпис, факт його складання не заперечувала, як і не ставила під сумнів в судовому засіданні оформлення направлення на проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, вказавши лише, що таке їй не вручалось.
Вказане у сукупності спростовує твердження захисника про недотримання працівниками поліції процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, яка передбачена главою 19 КУпАП. 
Посилання захисника на порушення працівниками поліції вимог Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, оскільки відеофіксація під час оформлення адміністративного правопорушення не є безперервною, спростовано в судовому засіданні поясненнями ПОГ СВГ ОСОБА_2 .
Що стосується доводів захисника з приводу неправильного відображення часу вчинення адміністративного правопорушення на відеофайлі (00 год 42 хв), що не співпадає з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення (00 год 45 хв), то суддя вважає, що дана похибка не є істотним порушенням, а тому такі доводи відхиляються і розцінюються, як обраний спосіб захисту.
Такі ж висновки суду стосуються і доводів захисника щодо незазначення посади поліцейського, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки в електронному протоколі посада особи вноситься автоматично через захищену інформаційно-комунікаційну систему (наприклад, планшет чи термінал) на основі її електронного підпису та службового профілю в базі даних відомства (ДПС, Нацполіція, ТЦК тощо), а тому дана обставина не може слугувати самостійною підставою для спростування вини ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 копію протоколу про адміністративне правопорушення отримала на місці його складення, про що засвідчила власноручним підписом, жодних зауважень до його змісту не висловлювала, дії працівників поліції щодо безпідставного складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не оскаржувала. 
Джерела доказів, перелік яких вказаний в ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дає можливість суду оцінити кожен з доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 червня 2020 року по справі №712/2602/17). 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд вважає за необхідне зазначити, що поведінка ОСОБА_1 , зафіксована на відеозапис, свідчить, що вона своїми діями (бездіяльністю) намагалася уникнути притягнення до адміністративної відповідальності.
Відтак, ОСОБА_1 своєю свідомою поведінкою засвідчила, що керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, однак відмовилася від огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, цілком доведена та підтверджена відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою та жодним чином не спростовані.
Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , згідно вимог ст. 34 КУпАП, та обставин, що обтяжували б її відповідальність, згідно вимог ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню її вини, вважаю, що ОСОБА_1 потрібно піддати адміністративному стягненню, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, ч.1 ст. 130, ст.ст. 221, 283-287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя 
п о с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнути його до адміністративної відповідальності з накладенням на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (отримувач коштів: ГУК у Він.обл./смт Теплик/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37979858; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача (IBAN): UA418999980313080149000002001).
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106). 
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу – 34000 грн.
Початок строку виконання стягнення відраховувати з дня звернення постанови до виконання.
Строк пред`явлення постанови до виконання - 3 місяці.

Суддя