Справа №601/1558/26 
Провадження № 1-кп/601/251/2026 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Кременці кримінальне провадження 12026211010000186 від 22.04.2026 по обвинуваченню:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шкроботівка Шумського району Тернопільської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утримання малолітніх дітей не має, раніше судимого:
- 03 липня 2026 року Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч.1,2 ст.263 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік,
у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст.240-1 Кримінального Кодексу України
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С ТА Н О В И В:

ОСОБА_3 приблизно в 2023 році, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, бурштину у сировині масою 0,48407 кг., законність походження якого не підтверджується відповідними документами та який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями за операціями з ними`та Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994, є дорогоцінним камінням органогенного утворення природного походження.
В подальшому, реалізовуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, переслідуючи корисливий мотив, спрямований на особисте збагачення, не маючи відповідних документів, які б підтверджували законність походження придбаного ним каміння бурштину, переніс його за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 з метою подальшого збуту.
22.04.2026 ОСОБА_3 взяв із собою поліетиленовий пакет із бурштином у сировині з яким поїхав у м. Кременець Тернопільської області, де намагався дане каміння збути у ломбарді «Комод», що за адресою м. Кременець вул. Шевченка, 75Є, Тернопільської області, однак в ході огляду місця події працівниками поліції у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено каміння бурштину у сировині, масою 0,48407 кг, вартістю 1373,80 гривень.
Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.240-1, КК України визнав повністю, щиро розкаявся. При обранні міри покарання, погодився з думкою прокурора.
Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, визначивши остаточне покарання на підставі ч.4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі та встановленням іспитового строку.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_3 ..
Судом зроблено висновок, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковано дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.240-1 КК України, як придбання та зберігання бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами, а його вину у вчиненому кримінальному правопорушенні доведено повністю.
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року “Про практику призначення судами кримінального покарання” (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.240-1 КК України, згідно ст.12 КК України, класифікуються, як нетяжкий злочини.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується неоднозначно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, визнання винуватості.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, характеристику обвинуваченого за місцем проживання та вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.240-1 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Також враховуючи характеризуючі дані про винну особу, який є неодружений, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває і не перебував, враховує його поведінку до і після вчинення злочинів, а також те, що він повністю визнавши свою вину, щиро розкаявся, надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, що свідчить про його небайдужість до наслідків, що настали, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без відбування покарання у виді позбавлення волі і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, із встановленням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що буде відповідати тяжкості злочину та особі обвинуваченого, сприяти виправленню та попередженню у вчиненні ним нових злочинів. Крім того, таке покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та відповідатиме особі ОСОБА_3 ..
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 03 липня 2026 року ОСОБА_3 був засуджений вироком Кременецького районного суду Тернопільської області за ч.1,2 ст.263 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1 (один) рік.
Кримінальне правопорушення, які є предметом даного судового розгляду, обвинувачений вчинив в квітні 2026 року, тобто до постановлення вироку Кременецького районного суду Тернопільської області від 03 липня 2026 року, тому остаточне покарання слід призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Майнова шкода відсутня.
Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, які становлять – 3850,88 грн.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.
Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Частиною першою статті 96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Згідно з п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, беручи до уваги те, що вилучене каміння бурштину, загальною вагою 0,48407 кг є об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, яке вчинено ОСОБА_3 умисно, а санкція за вказане кримінальне правопорушення передбачає покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому до каміння бурштину, загальною вагою 0,48407 кг, необхідно застосувати спеціальну конфіскацію на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-374, 394, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеним цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.07.2026, на підставі ст. 70 КК України, призначити остаточне покарання у виді у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Керуючись ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку терміном на 1(один) рік.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати повністю покарання, відбуте за вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.07.2026 та іспитовий строк засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення попереднього вироку, тобто з 03 липня 2026 року.
Речові докази: каміння довільних розмірів та форм нерівномірно молочного, світло-жовтого, жовтого, темно-жовтого, червоного, світло- коричневого кольорів які є бурштином у сировині загальною масою 0,48407 кг, упаковані в сейф пакети № 5741070, переданих на зберігаються в камеру зберігання Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою м. Кременець вул. Драгомана, 5, Тернопільської області - конфіскувати у власність держави.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати на залучення експерта на суму 3850,88 (три тисячі вісімсот п`ятдесят гривень 88 копійок)
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Головуючий: | |