Єдиний унікальний номер 722/1122/26
Номер провадження 2-а/722/17/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року  Сокирянський районний суд Чернівецької в складі:
головуючого судді   Суського О.І.,
при секретарі    Сімак О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим представником позивача – адвокатом Радамовським Миколою Миколайовичем до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
До Сокирянського районного суду Чернівецької області звернувся представник позивача – адвокат Радамовський М.М. із адміністративним позовом, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 №255 від 24.06.2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., а також закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є особою з інвалідністю 3 групи, внаслідок проходження служби в органах внутріщніх справ, а тому є обмежено придатним у військовий час, що підтверджується довідкою МСЕК та пенсійним посвідченням. З цих підстав, починаючи з 08.03.2022 року знятий з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією військового квитка. Оокільки є особою з інвалідністю 3 групи, тому у відповідності до п.2 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має право на відстрочку до завершення мобілізації. З цих підстав позивач кожних три місяці через програму Резерв+ оновлює свої персональні дані.
29.01.2026 року позивач в черговий раз уточнив свої персональні дані та 11.02.2026 року через програму Резерв+ отримав відстрочку до завершення мобілізації.
01.06.2026 року державним виконавцем Сокирянського ВДВС було заблоковано рахунки позивача, а саме пенсійний картковий рахунок та знято кошти.
З метою встановлення причин блокування рахунку та зняття коштів, 02.06.2026 року звернувся до державного виконавця Сокирянського ВДВС, який пояснив, що на виконанні відділу ДВС знаходиться постанова №255 від 24.02.2026 року за справою про адміністративне правопорушення, винесена відносно нього начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 . Так як позивачу взагалі не було відомо про вказану постанову і він її особисто не отримував у будь-який спосіб, з метою ознайомлення з матеріалами адміністративної справи та отримання копії вказаної постанови від ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою її подальшого оскарження 03.06.2026 року поїхав у ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Черговий, який стояв на перепускному пункті по телефону зв`язався з відповідальним працівником та пояснив йому причину звернення, проте позивачу було відмовлено у видачі другого примірника оскаржуваної постанови та рекомендовано звернутися до відділу ДВС, сплатити штраф або оскаржити постанову у суді. Після цього, в той же день звернувся до державного виконавця Сокирянського ВДВС у якого отримав копію постанови №255 від 24.02.2026 року.
Після ознайомлення зі змістом викладеним у даній постанові дізнався, що притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та на нього накладено штраф у сумі 17000,00 грн. Як зазначено в оскаржуваній постанові, причиною притягнення до адміністративної відповідальності є те, що 10.01.2026 року нібито в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку під час дії особливого періоду, оскільки не перебуваю на військовому обліку військовозобов`язаних за зареєстрованим місцем проживання, а тому своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) порушив вимоги абз.6 ч.10 ст.1 Закону України №Про військовий обов`язок і військову службу», чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Ця інформація є суперечливою та не відповідає дійсності, оскільки як зазначено у постанові 255 від 24.02.2026 року, 10.01.2026 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено вчинене позивачем адміністративне правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення складено 10.02.2026 року, що фактично не відповідає дійсності, оскільки у ІНФОРМАЦІЯ_5 він, як 10.01.2026 року так і в інший період часу , а саме до 03.06.2026 року не був і не міг бути, а тому ця інформація є неправдивою. 
Також вважає, що постанова винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки інформація про те, що позивач нібито з`явився 24.02.2026 року та визнав свою вину у вчиненому правопорушенні є не правдивою, що підтверджується відсутністю запису у журналі відвідувачів військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_2 за 24.02.2026 року.
За таких обставин вважає, що матеріали справи не містять доказів складу правопорушення та його вини, оскільки не вчиняв жодних правопорушень, аикладених як у протоколі так і у постанові.
Ухвалою суду від 19.06.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано з  ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали справи, на підставі яких винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст.210-1КУпАП. 
Позивач та відповідач не надавали до суду клопотань про розгляд даного позову в загальному порядку.
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 не надіслав відзив на позовну заяву та витребувані матеріали справи.
Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, а також докази по справі, встановив наступне.
Що згідно копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 09.09.1999 року Сокирянським РС УДМС України в Чернівецькій області, прізвище, ім`я та по батькові позивача зазначені як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.
Відповідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до статті 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 (зі змінами), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Суд зазначає, що положення ч.3 ст.37 та ч.11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачають обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів після прибуття до нового місця проживання в семиденний строк стати на військовий облік, а також у разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку.
Так 24.02.2026 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №255 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
З фабули даної постанови вбачається, що 10.01.2026 року встановлено, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку під час дії особливого періоду, оскільки не перебуваю на військовому обліку військовозобов`язаних за зареєстрованим місцем проживання. Своїми протиправними, винними діями (бездіяльністю) порушив вимоги абз.6 ч.10 ст.1 Закону України №Про військовий обов`язок і військову службу», абз.2 пп.1 п.1 Додатку 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року зі змінами, що призвело до порушення ним правил військового обліку вчиненого в особливий період, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. 
ОСОБА_1 на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився, вину у вчиненому правопорушенні не визнав.
Відповідно до копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №354506 від 07.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 був оглянутий 11.09.2023 року та встановлена ІІІ група інвалідності пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Факт, що ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю ІІІ групи підтверджується також копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 03.01.2024 року, довічно. 
Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з абзацом 4 пункту 1 частини 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3633-ІХ, під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 3 березня 2022 року № 2105-IX:
громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Аналіз викладених норм законодавства свідчить про те, що громадяни України, які перебувають на території України, та які перебувають на військовому обліку, мали три шляхи для уточнення своїх персональних даних з 18.05.2024 по 16.07.2024 (включно), а саме шляхом:
- прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання;
- шляхом прибуття самостійно до центру надання адміністративних послуг;
- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).
Однак суд вважає, що згідно з п.41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Оскільки позивач не був належним чином оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ним не було порушено вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» таЗакону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» під час дії особливого періоду, тому у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення.
Крім того, суд звертає увагу, відповідно примітки до ст.210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Тобто, якщо Міністерство оборони України як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, то особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідач володіє щодо останнього вичерпними обліковими даними.
Судом встановлено, що із витягу Міністерства оборони України для військовозобов`язаних «Резерв+» за ідентифікатором Єдиного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» військовозобов`язаного ОСОБА_3 , номер в реєстрі «Оберіг» 200320209334678500003, ВОС: 908203, категорія обліку: військовозобов`язаний, звання: старший сержант, вбачається, що у останнього відстрочка до завершення мобілізації, тип відстрочки: п.2 ч.1 ст.23, група інвалідності 3, внаслідок служби у війську чи органах внутрішніх справ, дійсний до 11.02.2027 року.
У вказаному реєстрі відсутні відомості щодо обліку ОСОБА_1 , як порушника військового обліку.
Крім того, копією військового квитка серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 08.03.2022 року знятий з військового обліку військовозобов`язаних. 
Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.
Суд зауважує, що норма ст.210-1 КУпАП є бланкетною, та відсилає до іншого законодавства, яке зокрема регулює порядок проведення мобілізації.
Разом з тим, посилання на норму Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», який встановлює перелік персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста, як у Протоколі про адміністративне правопорушення, так і в оскаржуваній Постанові відсутні, однак в оскаржуваній Постанові, не зазначено, які саме конкретно відомості про себе (персональні дані) позивач був зобов`язаний уточнити і не уточнив, а отже, не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, що не відповідає наведеним вище вимогам.
При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, на підставі яких саме доказів відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 вимог законодавства та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Відповідно до ч.ч.1, 2ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Так, відповідач – ІНФОРМАЦІЯ_4 не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом, а також не виконав вимоги ухвали суду щодо надання витребуваних матеріалів. Будь-яких повідомлень про поважність причин ненадання відзиву чи витребуваних доказів до суду не надходило. За таких обставин суд розглянув справу за наявними у ній матеріалами та оцінив докази відповідно до вимог КАС України.
Враховуючи викладене, та те, що позивач надав суду достатні докази, які підтверджують, суд вважає, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №255 від 24.02.2026 року про накладання штрафу на позивача, є незаконною, оскільки відповідачем не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Оскаржувана позивачем постанова наведеним вимогам не відповідає, оскільки прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП (зокрема, без урахування положень примітки до ст.210 КУпАП), необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які є важливими для прийняття такого рішення, а відтак, підлягає скасуванню.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, тому позов, в межах заявлених вимог, підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплатив судовий збір в розмірі 665,60 грн., а відповідач є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір в зазначеному розмірі слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.2, 6-9, 72-77, 132, 139, 229, 241-246, 250, 255, 268, 269, 271, 286 КАС України, ст.ст.210, 210-1 КУпАП суд, -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Визнати незаконною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №255 від 24.02.2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцяти тисяч) гривень.
Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КпАП України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів після оголошення рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя: