Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
Справа № 695/4341/25 
номер провадження 2/695/777/26

09 липня 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого – судді Середи Л.В.,
за участю секретаря – Оніщенко Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Бізнес позика» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 447925-КС-001 від 17.02.2022 року у сумі 20 955.64 гривень. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.02.2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 447925-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
ТОВ «Бізнес позика» 17.02.2022 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 447925-КС-001 про надання кредиту. 
17.02.2022 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 447925-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. 
Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес позика» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6368, на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті НОМЕР_1 , котрий боржником було введено/відправлено. 
Таким чином, 17.02.2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 447925-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». 
ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в сумі 8000.00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 .
Відповідач на виконання умов договору не сплачував кошти
Так як відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання, що спричинило виникнення заборгованості, яка станом на 04.09.2025 становить 20 955.64 грн, що складається із суми прострочених платежів по тілу кредиту – 8000.00 грн, суми прострочених платежів по процентах – 11 755.64 грн, суми прострочених платежів за комісією 1200.00 грн.
Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 447925-КС-001 від 17.02.2022 року у сумі 20 955.64 грн та судові витрати у розмірі 2422.40 грн.
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 01.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2026 року за клопотанням представника позивача було витребувано з АТ «Універсал Банк» інформацію, що становить банківську таємницю.
У судове засідання представник ТОВ «Бізнес позика» не з`явився, але у позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження з додатками та судові виклики, які були вручені.
Згідно з ухвалою суду від 04.05.2026 року суд проводить заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що 17.02.2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 447925-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
ТОВ «Бізнес позика» 17.02.2022 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 447925-КС-001 про надання кредиту. 
17.02.2022 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 447925-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. 
Зі своєї сторони ТОВ «Бізнес позика» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6368, на номер телефону, що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті НОМЕР_1 , котрий боржником було введено/відправлено. 
Таким чином, 17.02.2022 року між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір № 447925-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». 
Зазначені обставини підтверджуються: пропозицією укласти договір (оферта), прийняттям пропозиції щодо укладання договору та договором № 447925-КС-001 від 17.02.2022 року про надання кредиту; інформаційною довідкою ТАС «Pay» про переведення коштів 17.02.2022 року 16:02 у сумі 8000.00 грн на банківську картку відповідача № НОМЕР_3 ; Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика»; інформацією АТ «Універсал Банк» від 01.04.2026 року за вих. № БТ/Е-11381, згідно з якою на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) банком була емітована платіжна картка № НОМЕР_5 та випискою АТ «ПУМБ» про рух коштів по банківському рахунку № НОМЕР_2 , за період з 17.02.2022 по 04.08.2022 року, відкритому на ім`я ОСОБА_1 ; розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 31.07.2025 року.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи те, що відповідач порушив взяті за договором зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого виникла заборгованість по тілу кредиту та процентів за користування кредитом. 
Щодо стягнення з відповідача суми комісії суд вказує на таке.
ТОВ «бізнес позика» було фактично встановлено сплату комісії за надання кредиту в сумі 1200.00 грн. Проте не зазначено, за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення позивачем будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, матеріали справи не містять.
Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та супроводження кредитної справи та оцінкою платоспроможності, яка проводиться попередньо перед погодженням надання кредиту.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19 (провадження N 14-44цс21). 
У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин суд зазначає, що оскільки відповідачу встановлено плату за послуги, які за законом повинні надаватись безоплатно, пункти про нарахування комісії за надання кредиту є нікчемними, а тому нарахування заборгованості за цією комісією є безпідставним та вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.
Можливість самостійно здійснити перерахунок кредитної заборгованості з огляду на нікчемність умов спірного договору в частині сплати комісії за обслуговування (зменшити визначений банком обсяг заборгованості на суми погашеної позичальником та простроченої комісії), відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 01.02.2023, справа № 199/7014/20 (провадження № 61-17825св21).
За таких обставин, приймаючи до уваги викладене вище законодавство та правові позиції Верховного Суду, враховуючи нікчемність умов договору про нарахування комісії, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача скрипки ОСОБА_2 заборгованості за комісією в сумі 1200.00 грн.
Таким чином, судом встановлено, що згідно умов договору № 447925-КС-001 від 17.02.2022 року з відповідача має бути стягнута на користь позивача заборгованість, яка складається з непогашеної суми (тіла) кредиту в розмірі 8000.00 грн, а також нарахованих відсотків у сумі 11 755.64 грн, що загалом складає  19 755.64 грн.
При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються із судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в розмірі 2422 грн. 40 коп. 
Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог (94.27 %), то на, підставі ч. 2 с. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 2283 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за договором № 447925-КС-001 від 17.02.2022 року у сумі 19 755 (дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 64 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» судовий збір у сумі 2283 (дві тисячі двісті вісімдесят три) гривні 60 коп. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, встановленому чинним законодавством.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», код за ЄДРПОУ 41084239, адреса місця знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 

Суддя        Середа Л.В.