Справа № 309/3145/26
Провадження № 1-кс/309/380/26

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року м. Хуст 

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 сторін кримінального провадження, слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12026071050000427 від 15.08.2026 щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, українця,  
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, українця, вдівця. 
Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, із корисливих мотивів, вступив в попередню змову невстановленими досудовим розслідуванням особами, які безпосередньо шляхом контактування з іншими невстановленими особами займались організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.
В подальшому 15 серпня 2026 року невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка діяла за попередньою змовою із ОСОБА_5 отримав пряму вказівку, а саме зустріти в смт. Буштино, Тячівського району, осіб чоловічої статі, які повинні прибути до даного населеного пункту, яким у зв`язку із введенням на території України воєнного стану і обмеженням виїзду за кордон осіб чоловічої статі з числа громадян України віком від 18 до 60 років, у зв`язку з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65 "Про загальну мобілізацію", дія якого продовжувалася Указами Президента України № 342/2022від 17.05.2022, № 574/2022 від 12.08.2022, № 758/2022 від 07.11.2022, № 59/2023від 06.02.2023, № 255/2023 від 01.05.2023, № 452/2023 від 26.07.2023, № 735/2023 від 06.11.2023, № 50/2024 від 05.02.2024, № 272/2024 від 06.05.2024, № 470/2024 від 23.07.2024, № 741/2024 від28.10.2024, № 27/2025 від 14.01.2025, № 236/2025 від 15.04.2025, № 479/2025 від 14.07.2025, № 794/2025 від 20.10.2025 та № 41/2026 від 12.01.2026, №342/2026 від 27.04.2026 та №596/2026 від 13.07.2026 заборонено виїзд за кордон, та які мали намір виїхати за межі України, шляхом незаконного перетину державного кордону України, поза межами пункту пропуску та за грошову винагороду забезпечити їх безперешкодній супровід до смт. Вишково, Хустського району для подальшого переправлення до Румунії. 
15 серпня 2026 року, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_5 зустріла у смт. Буштино Тячівського району, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця, АДРЕСА_4 та повідомила про те, що на автомобілі марки «Фольцваген» із номерним знаком «FUTURO» відвезе їх у вантажному відділенні автомобіля, через Контрольний пост «Вишково» Державної прикордонної служби України, з метою їх незаконного перетину державного кордону України, за дану послугу невстановлена особа отримала від ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США із кожного. 
В подальшому, після подолання контрольного посту «Вишково» Державної прикордонної служби України, невстановлена досудовим розслідуванням особа на автомобілі марки «Фольцваген» із номерним знаком «FUTURO», привезла ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 до занедбаного приміщення у смт. Вишково, Хустського району, де наказав чекати на ОСОБА_5 , для подальшого супроводу до державного кордону України із метою їх незаконного перетину.
Після цього, ОСОБА_5 приїхавши до обумовленого місця на автомобілі марки «ВАЗ» моделі 210994-20 із д.н.з. НОМЕР_1 , де за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, наказав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , сідати до його автомобіля марки «ВАЗ» моделі 210994-20 із д.н.з. НОМЕР_1 на якому ОСОБА_5 відвіз їх до с. Яблунівка, Хустського району, Закарпатської області. Перебуваючи у вказаному населеному пункті ОСОБА_5 наказав ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 передати йому грошові кошти у розмірі по 3000 доларів США, за послугу незаконного переправлення їх через державний кордон України, крім цього роз`яснив що необхідно буде йти лісосмугою, поводити себе тихо, щоб не бути викритими працівниками Державної прикордонної служби України.
15 серпня 2026 року приблизно о 14:40 годин, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , рухаючись лісосмугою на околиці с. Яблунівка Хустського району, у супроводі ОСОБА_5 у напрямку державного кордону України, з Республікою Румунія, біля межі державного кордону України, були затримані працівниками Державної прикордонної служби України.
Беручи до уваги вищевикладене, встановлена достатність доказів, для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за кваліфікуючими ознаками – незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння вчиненню таких дій порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.
15.08.2026 о 17:37 годин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, не судимого затримано у порядку ст.. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
16.08.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено достатні підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, які підтверджуються отриманими у встановленому КПК України порядку доказами, які наведені в матеріалах кримінального провадження. 
У даному випадку щодо обґрунтованості підозри, слід звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої під «розумною» підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, слід розуміти наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин.
Згідно, статті 131 КПК України видів заходів забезпечення кримінального провадження віднесено запобіжні заходи. 
Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою, з яких особисте зобов`язання є найбільш м`яким, а тримання під вартою найбільш суровим запобіжними заходами.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливати на свідків у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення.
На виконання вимог ст.178 КПК України, в якості обставини, що обов`язково враховуються судом при обранні запобіжного заходу, сторона обвинувачення вважає за необхідне зазначити: 
- наявність вагомих доказів які підтверджують вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину) передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, які наведенні в матеріалах кримінального провадження; 
- злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачений ч. 3 ст. 332 КК України є умисним тяжким кваліфікованим злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років;
- відсутність у підозрюваного постійного місця роботи чи навчання, що дає стороні обвинувачення вважати, що ОСОБА_5 продовжуватиме вчиняти інші умисні корисливі злочини спрямовані на протиправне збагачення;
- усвідомлюючи міру покарання, з метою його уникнення може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду.
- може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, очевидців, які на даному етапі досудового розслідування не встановлені та інших учасників злочинної схеми по незаконному переправленні громадян через державний кордон України з метою уникнення відповідальності.
Зазначені обставини прямо свідчать про наявність ризиків передбачених п. 1,2,3,4 та 5 ч. 1 ст. 177 КК України виправдовують необхідність обрання відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу.
Враховуючи положення ст. 183 КПК України сторона обвинувачення вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, що зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечить належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. 
Щодо практики застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою слід зазначити рішення Європейського суду з прав людини у справі Лабита проти Італії від 06 квітня 2000 року, згідно якого тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обґрунтовано лише показаннями свідків.
Крім цього, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фераро-Браво проти Італії від 14.03.1984 року: затримання і тримання під вартою особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою. 
На підставі викладеного та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків, як під час досудового розслідування так і судового розгляду, крім цього враховуючи, що ОСОБА_5 ніде не працює, не навчається та перебуваючи на волі може вчинити інший умисні злочини, а також приймаючи до уваги, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, ніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеним вище ризикам
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримали у повному обсязі, просили задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, а саме те, що його було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення санкція за скоєння якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, що вказує на те, що може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даним ризикам. 
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суду ствердив, що він намірів переховуватися від слідства та суду не має , має постійне місце проживання та поганий стан здоров`я, зокрема глаукому та йому важко пересуватися. 
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_6 заперечив проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суду ствердив, що стороною обвинувачення не доведено наявність підстав для обрання підозрюваному найсуворішого запобіжного заходу. Підозрюваний не має наміру переховуватись від суду. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проживає разом з внучкою та правнуком, позитивно характеризується за місцем проживання, є пенсіонером. Просить суд застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою . 
За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішенні питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, приходить до наступного.
Органами досудового розслідування підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст. 332 ч.3 КК України за вище наведених обставин.
За вказаним фактом, відомості по матеріалах було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Слідчим суддею, на час порушеного у клопотанні питання, про підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 , вдівець, проживає разом з внучкою та правнуком, раніше не судимий.
Як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. 
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Тож, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.
В свою чергу, у судовому засіданні, підозрюваний та його захисник у супереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає доведеною наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.
Слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту. 
За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризиків, враховує вік підозрюваного ( 75 років) його стан здоров`я, та вважає за необхідне клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою задоволити частково та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не суперечитимуть п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.) терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
Керуючись статтями 177, 178, 183, 193, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В: 
Клопотання слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 12026071050000427 від 15.08.2026 щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, українця – задоволити частково. 
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера, вдівця, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати цілодобово житло за адресою АДРЕСА_1 до 17 жовтня 2026 року включно. 
Зобов`язати ОСОБА_5 до 17.10.2026 р у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, виконувати наступні обв`язки: 
-прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора суду за першою вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;
- здати при наявності на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. 
- утриматися від спілкування з свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити ОСОБА_5 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_3 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 . 
Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
Повний текст ухвали виготовлено 21 серпня 2026 р.  

Слідчий суддя 
Хустського районного суду:  ОСОБА_1