СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2026 року м. Суми Справа № 480/6062/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідачів: 1. Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області; 2. Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області; про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Суть спору, позиція сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позивач перебуває на обліку першого відповідача та отримує пенсію за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (надалі - Закон № 1058-ІV). При обрахунку індексації пенсії перший відповідач неправомірно застосовує показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески станом на 01.10.2017, а не такий показник, який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення позивачу. Тому позивач звернувся із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням правильних показників, а другий відповідач відмовив позивачу у застосуванні показників, про що прийняв рішення. 
Тому позивач 30.07.2026 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати першого відповідача здійснити з 31.01.2025 індексацію пенсії позивачу, з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197, 1,0796 та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 31.01.2025; зобов`язати відповідача здійснити з 01.03.2025 індексацію пенсії позивачу, з урахуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,115 та у зв`язку з чим провести перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2025.
05.08.2025 судом було відкрито провадження у справі.
До суду надійшло клопотання позивача від 25.06.2026 про долучення доказів та заява позивача від 08.07.2026, які суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.
06.07.2026 судом було залучено до участі у справі другого відповідача.
Відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином, правом подання відзивів не скористалися. Тому суд у відповідності до норми ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України вирішує справу за наявними матеріалами.
Обставини, встановлені судом. Висновки суду та їх мотиви.
Позивачу у 2021 році призначено пенсію за віком за нормами Закону № 1058-ІV, із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018-2020 роки. Пенсія виплачується позивачу першим відповідачем. З 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024 та 01.03.2025 позивачу не проводилися перерахунки пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії (за 2018-2020 роки) на коефіцієнти збільшення згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118, від 24.02.2023 № 168, від 23.02.2024 № 185, від 25.02.2025 № 209. Зазначені факти не спростовуються сторонами.
Позивач подала заяву від 06.06.2025 про індексацію пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2018-2020 роки, з урахуванням коефіцієнтів збільшення показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірах 1,197, 1,0796 та 1,115.
За результатами розгляду заяви позивача другий відповідач прийняв рішення від 13.06.2025 № 183450018664 (від 13.06.2026 № 22965/03-16) про відмову позивачу у здійсненні індексації пенсії.
Відповідно до ч.2 ст.42 Закону № 1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. 
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50% показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50% показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100% показника зростання середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Згідно з ст.2, ч.1 ст.4 та ч.1 ст.9 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (надалі - Закон № 1282-ХІІ) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.
15.02.2022 було прийнято Закон України ''Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства'' № 2040-ІХ, яким ч.5 ст.2 Закону № 1282-ХІІ викладено в новій редакції. А саме визначено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців 2 і 3 ч.2 ст.42 Закону 1058-ІV.
Постановою № 124 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону 1058-ІV, пунктом 5 якого передбачено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку. Кожен наступний перерахунок у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пунктом 4 Порядку визначено, що коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою: К=((ЗСЦ+ЗСЗ)х50%/100%)+1%, де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках); ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної платив Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою: ЗСЗ = Псзп (1): Псзп(2) х 100% - 100%, де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення; Псзп (2) - показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100% показника зростання середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку. Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.
Відповідно до пунктів 1 Постанов № 118, № 168, № 185 та № 209 у 2022-2025 роках перерахунок пенсій згідно з Порядком проводиться з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024, 01.03.2025 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах: 1,14; 1,197; 1,0796; 1,115.
Отже, індексація пенсій відповідно до Постанов № 118, № 168, № 185 та № 209 проводиться згідно з Порядком шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії станом на 01.10.2017 на відповідні коефіцієнти.
Суд зазначає, що положення Порядку не узгоджені з нормами ч.2 ст.42 Закону № 1058-ІV, оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти: показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону № 1058-ІV); показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 (за положеннями Порядку).
Відповідно до ст.7 Закону № 1058-ІV загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється, серед іншого, за принципом законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Частиною 3 ст.7 КАС України передбачено, що у разі невідповідності правового акта закону України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Отже, п.5 Порядку повинен застосовуватися в частині, що не суперечить ч.2 ст.42 Закону № 1058-ІV, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення, а не такий показник станом на 01.10.2017. Застосуванню також підлягають Постанови № 118, № 168, № 185 та № 209. До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 18.02.2025 у справі № 160/15379/24 та від 20.02.2025 у справі № 560/12058/24.
Тому позивач має право на індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення.
Таким чином, бездіяльність першого відповідача щодо проведення з 31.01.2025 та з 01.03.2025 індексації пенсії позивача із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати в України за 2018-2020 роки, а також рішення другого відповідача від 13.06.2025 щодо відмови у проведенні такої індексації, не відповідають критеріям правомірності, які встановлені ч.2 ст.2 КАС України. 
Тому суд задовольняє позовні вимоги, а саме у спосіб, який визначений у резолютивній частині рішення, який найбільш ефективно захистить права позивача. 
Судові витрати.
1. Судовий збір.
Оскільки позовні вимоги задоволені, але даний спір виник внаслідок протиправної бездіяльності першого відповідача та протиправного рішення другого відповідача, то суд стягує з кожного відповідача на користь позивача по 605,60 грн судового збору, з розрахунку 1211,20/2.
2. Правнича допомога.
Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, в тому числі: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо.
Суд звертає увагу, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
До такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 10.07.2024 у справі № 340/1498/22, від 29.08.2024 у справі № 560/10132/21 та від 10.07.2024 у справі № 340/1498/22.
Крім того, у разі, наявність/відсутність з боку іншої сторони заперечень проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення виключно для вирішення питання про співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на правову допомогу як це передбачено частиною сьомою ст.134 КАС України, однак, не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першої-четвертої ст.134 КАС України і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.
Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду від 23.07.2023 у справі № 340/4492/22.
Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У позовній заяві позивач просить суд стягнути з першого відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн.
На підтвердження витрат позивачем надано копії документів: договір про надання правової допомоги від 01.07.2025 № 01/07/25, укладений між адвокатом Оскорбіним А.Г. та позивачем; акт від 04.07.2025 приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору на суму 5000 грн; розписка про отримання адвокатом Оскорбіним А.Г. від позивача 5000 грн; ордер на надання правничої допомоги від 08.07.2025 серії ВМ № 1069661; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, яке видано Оскорбіну А.Г.
Отже, дана справа є справою незначної складності і була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). У даних правовідносинах наявна стала практика Верховного Суду. Представником позивача було складено та подано до суду обов`язковий процесуальний документ - позовну заяву. Представником позивача було неправильно обрано спосіб захисту, а саме не враховано наявність рішення другого відповідача, яке порушує права позивача, за захистом яких позивач звернувся у даній справі. Вивчення документів наданих клієнтом входить в процес підготовки позовної заяви, оскільки така підготовка включає в себе не виключно технічну роботу з написання тексту процесуального документу, а й аналіз документів та норм права. Підготовка додатків до позовної заяви не є правничою допомогою, а є технічною дією. Справа не впливає на репутацію позивача та не викликає публічного інтересу.
Тому суд дійшов висновку, що розумно обґрунтованими і справедливими є витрати на правничу допомогу в сумі 2500 грн, які і підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів, по 1250 грн з кожного. В іншій частині стягнення витрат на правничу допомогу суд відмовляє, у зв`язку з необґрунтованістю.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 143, 241-245, 250, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.06.2025 № 183450018664 (від 13.06.2026 № 22965/03-16).

3. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, яка полягає у відсутності проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показників середньої заробітної плати в України за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески та які враховуються для обчислення пенсії, з 01.01.2025 у розмірі 1,0796 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197) та з 01.03.2025 у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197 та 1,0796).

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери 43, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію пенсії із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати в України за 2018-2020 роки, з якої сплачено страхові внески та які враховуються для обчислення пенсії, з 01.01.2025 у розмірі 1,0796 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197) та з 01.03.2025 у розмірі 1,115 (з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14, 1,197 та 1,0796).

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (вул. Надії Алексєєнко, 106, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49008, код ЄДРПОУ 13486010) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. судового збору та 1250 (одну тисячу двісті п`ятдесят) грн.

6. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери 43, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 605 (шістсот п`ять) грн 60 (шістдесят) коп. судового збору та 1250 (одну тисячу двісті п`ятдесят) грн.

7. У стягненні витрат на правничу допомогу у сумі 2500 грн - відмовити.

8. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. 

9. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   А.І. Сидорук