СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/300/26

пр. № 2/759/5886/26
02 березня 2026 року суддя Святошинського районного суду м. Києва П`ятничук І.В., розглянувши без виклику сторін у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» 24.12.2025 року звернулось до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, яким просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором позики № 2/55917890 від 03.05.2021 року у розмірі 33200,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.05.2021 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 2/55917890, згідно з умовами якого ТОВ «Партнер Фінанс» надало позичальнику позику у сумі 4000,00 грн строком на 365 днів. Процентна ставка за користування позикою становить 2,00 % від суми позики за кожен день користування позикою в межах строку передбаченого п. 1.4 та п. 2.2 договору. Комісія за видачу позики становить 28,00 % від суми позики, що становить 1120,00 грн.
Відповідач належним чином не виконував зобов`язання, взяті на себе за кредитним договором, допустив заборгованість за договором позики № 2/55917890 від 03.05.2021 року у сумі 33200,00 грн.
28.12.2023 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» було укладено договір факторингу № 28122023, відповідно до якого первісний кредитор відступив ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за договором позики № 2/55917890 від 03.05.2021 року.
17.04.2025 року між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено договір факторингу № 17-04/ФК-25, відповідно до якого ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за договором позики № 2/55917890 від 03.05.2021 року.
17.04.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» було укладено договір факторингу № 25-08/ФК-25, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» відступило ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за договором позики № 2/55917890 від 03.05.2021 року.
За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 2/55917890 від 03.05.2021 року у розмірі 33200,00 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000,00 грн.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.01.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив.
Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 03.05.2021 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 2/55917890, згідно якого позикодавець передає у власність позичальнику готівкові грошові кошти у розмірі встановленому цим договором, а позичальник зобов`язується повернути суму позики позикодавцю та сплатити проценти, а також інші платежі за договором у порядку та строки передбачені цим договором, зокрема графіком платежів.
Сума позики становить 4000,00 грн (п. 1.2. Договору), строком на 365 днів (п. 1.4. Договору).
Відповідно до п. 1.5. Договору комісія за видачу позики складає 28 % від суми позики, що становить 1120,00 грн. і підлягає сплаті у строк передбачений Графіком платежів.
Відповідно до п. 3.1. Договору позикодавець надає позику шляхом передачі готівкових коштів позичальнику.
Відповідно до п. 3.2. Договору підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що він отримав від позикодавця суму позики у повному обсязі у дату підписання цього Договору.
Договір позики № 2/55917890 підписано відповідачем ОСОБА_1 власноручним підписом 03.05.2021 року, та відповідно відповідач отримав позику у сумі 4000 грн 00 коп.
28.12.2023 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» було укладено договір факторингу № 28122023, відповідно до якого первісний кредитор відступив ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за договором позики № 2/55917890 від 03.05.2021 року.
17.04.2025 року між ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено договір факторингу № 17-04/ФК-25, відповідно до якого ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за договором позики № 2/55917890 від 03.05.2021 року.
17.04.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» було укладено договір факторингу № 25-08/ФК-25, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» відступило ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за договором позики № 2/55917890 від 03.05.2021 року.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 2/55917890 від 03.05.2021 року ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 33200,00 грн., з яких: заборгованість за сумою позики 4000,00 грн.; заборгованість по нарахованим процентам 28080,00 грн.; заборгованість за комісією 1120,00 грн.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статі 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Ч. 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідач не з`явився у судове засідання і не надав спростування нарахованих відсотків та не подав власного розрахунку.
За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 2/55917890 від 03.05.2021 року у розмірі 33200,00 грн.
Таким чином, позов ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Як вбачається із матеріалів позову, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Таку правову позицію наведено у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі 910/4201/19.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги позивачем договір про надання правової допомоги № 45714110 від 10.12.2025, додаткову угоду № 3560604258 від 12.12.2025 до договору № 45714110 від 10.12.2025, акт № 3560604258 від 12.12.2025 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному позивачем розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі №753/15687/15.
З огляду на умови договору про надання правової допомоги, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи, а тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, суд, 

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» ( код ЄДРПОУ 45714110, місце знаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, 17Б, оф. 403) заборгованість за договором позики № 2/55917890 від 03.05.2021 року у розмірі 33200 (тридцять три тисячі двісті) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮрКонсалт Груп Плюс» ( код ЄДРПОУ 45714110, місце знаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, 17Б, оф. 403) судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. 00 коп., а всього стягнути 8422 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:        І.В. П`ятничук