МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2026 р. | № 400/10908/26
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брагар В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу
за позовом | Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача | Першого відділу Державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, пров. Бебюш Капон, 16,м. Первомайськ,Первомайський р-н, Миколаївська обл.,55213,

про | визнання протиправною та скасування постанови від 26.08.2026 року ВП № 81279720,

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Першого відділу Державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить:
-визнати протиправною та скасувати постанову, винесену державним виконавцем Ізбаш Діаною Сергіївною, у виконавчому провадженні №81279720 від 26.08.2026 про накладення штрафу в сумі 10200,00 грн (десять тисяч двісті гривень 00 коп.).
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постанова від 26.08.2026 у ВП №81279720 не відповідає критерію обґрунтованості, встановленому п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки прийнята без урахування всіх обставин, що мали значення для рішення про накладення штрафу у повідному розмірі 10200 грн.
Ухвалою від 07.09.2026 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст. 287 КАС України. 
Відповідач надав відзив, в якому у задоволенні позову просив відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що доводи Військової частини НОМЕР_1 фактично зводяться до незгоди з необхідністю виконання рішення суду у частині фактичної виплати присуджених коштів. При цьому позивачем не спростовано встановлений державним виконавцем факт того, що станом на 26.08.2026 рішення суду у справі № 400/11499/24 не виконано в повному обсязі. Здійснення нарахувань не є тотожним фактичному виконанню рішення суду, якщо рішення передбачає також виплату відповідних коштів. Надані позивачем документи підлягають оцінці у сукупності та не підтверджують автоматично наявність поважних причин невиконання рішення суду саме на момент винесення оскаржуваної постанови. З огляду на викладене, постанова державного виконавця від 26.08.2026 у виконавчому провадженні № 81279720 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування відсутні.
Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд
ВСТАНОВИВ:
На виконанні у Першому відділі ДВС у Первомайському районі Миколаївської області перебуває виконавче провадження № 81279720, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Миколаївським окружним адміністративним судом у справі № 400/11499/24. 
Судовим рішенням у справі № 400/11499/24 на Військову частину НОМЕР_1 покладено обов`язок здійснити відповідні дії щодо перерахунку та виплати належних стягувачу сум. 16.06.2026 державним виконавцем винесено постанови у виконавчому провадженні №81279720, відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26, ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в подальшому – Закон) винесено постанови: Згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 400/11499/24, виданого 12.05.2026 Миколаївським окружним адміністративним судом, про обов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року., якою боржнику визначено строк для виконання рішення суду.
Згідно ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору, якою постановлено стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код ЄРДПОУ НОМЕР_2 ) у розмірі 34588 грн . 
Згідно ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою постановлено стягнути з військової частини НОМЕР_1 (код ЄРДПОУ НОМЕР_2 ) 319 грн. 
Після спливу встановленого строку державним виконавцем проведено перевірку стану виконання рішення суду.
До відділу надійшла скарга військової частини НОМЕР_1 , у якій зазначено, що військовою частиною організовано виконання рішення суду, проведено нарахування належних стягувачу сум, а потребу у відповідному фінансуванні включено до заявок-розрахунків травень, червень та липень 2026 року. 
Також військова частина посилається на відсутність бюджетного фінансування та просить не застосовувати до неї заходи примусового виконання і відповідальності. Зазначений лист та додатки до нього не підтверджують повного фактичного виконання рішення суду. 
За результатами перевірки встановлено, що рішення суду боржником у повному обсязі не виконано, а саме - у частині фактичної виплати належних стягувачу грошових коштів. 
У зв`язку з цим 26.08.2026 державним виконавцем складено відповідний акт. У зв`язку з невиконанням боржником рішення суду та за відсутності підтвердження обставин, які на момент перевірки об`єктивно унеможливлювали його виконання, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі акта від 26.08.2026, державним виконавцем 26.08.2026 винесено постанову про накладення на Військову частину НОМЕР_1 штрафу в розмірі 10 200,00 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, прийнятим відповідачем, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частин першої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Згідно з частиною другою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, – протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Абзацом першим частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника – фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб – 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника – юридичну особу – 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, – за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Системний аналіз викладених вище правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним або приватним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин.
Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.
Тобто постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин. Згідно усталеної судової практики поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.05.2021 у справі № 560/594/20, суди при вирішенні таких справ повинні з`ясувати обставини щодо того, чи відсутнє у позивача відповідне фінансове забезпечення та чи відсутні кошти, виділені бюджетом та спрямовані на виконання рішення суду саме за відповідними напрямками виплат (стосовно щомісячного довічного грошового утримання судді), а також чи вживав він заходів, спрямованих на реальне виконання судового рішення для того, щоб дійти висновку про незаконність накладення штрафу на позивача.
З матеріалів справи слідує, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 31.01.2025 у справі № 400/11499/24 є невиконаним в частині виплати у повному розмірі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період зза період з 01.01.2016 по 28.02.2018 в сумі 166473,68 грн. Причиною невиконання рішення суду в цій частині позивач у позовній заяві вказав недостатність кошторисних призначень на 2026 рік на вказані цілі.
У підтвердження вказаного позивач додав до адресованого відповідачу листа від 04.08.2026 № 973: довідку-розрахунок № 24/5/300 від 12.05.2026, заявки розрахунки від 05.06.2026 № 24/5/379 та від 06.07.2026 № 24/5/439, виписки з рахунків за травень, червень та липень 2026 року, а також листи Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 01.08.2025 № 220/13/ Вих311/581 та від 02.10.2025 № 220/13/Вих311/744 щодо механізму фінансування видатків на виконання судових рішень; виписки з рахунку позивача за травень по липень 2026 року, згідно з якими вихідний залишок коштів на його казначейському рахунку за КЕКВ 2800 становив 0,00 грн станом на 29.06.2026 і на 31.07.2026 відповідно.
Отже, позивач надав відповідачу документи, що підтверджували здійснення ним заходів, спрямованих на реальне виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 у справі № 400/11499/24, та що у нього відсутня можливість виконати відповідне судове рішення з незалежних від нього причин, зокрема відсутність бюджетних асигнувань на це станом на 31.07.2026.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 9, 139, 241-246, 268, 269, 271, 272, 287, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до першого відділу Державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (пров. Бебюш Капон, 16,м. Первомайськ,Первомайський р-н, Миколаївська обл.,55213, код ЄДРПОУ 45065450) задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого відділу Державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 26.08.2026 у виконавчому провадженні № 81279720 про накладення штрафу в сумі 10200,00 грн.
3. Стягнути на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень першого відділу Державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (пров. Бебюш Капон, 16,м. Первомайськ,Первомайський р-н, Миколаївська обл.,55213, код ЄДРПОУ 45065450) судовий збір у розмірі 2662 гривні 40 копійок.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя В. С. Брагар