1	Справа № 331/7526/24  2/335/47/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року м.Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Доновської А.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача – адвоката Шелудько О.О., представника відповідача - адвоката Вартанової Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, припинення права власності на частку у спільному майні і визнання права власності.
В обґрунтування позову зазначено про те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.09.2019, який був розірваний на підставі рішення суду 11.07.2022.
Під час перебування у шлюбі, сторонами, як подружжям, було придбано за спільні кошти, на підставі договору-купівлі продажу квартири від 04.06.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею – 63,98 кв.м., в тому числі житловою площею – 46,10 кв.м. За згодою сторін право власності на вказану квартиру було зареєстровано за відповідачем.
Позивач зазначає, що спірна квартира була придбана сторонами в період шлюбу, у зв`язку із чим, належить їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності.
Посилаючись на те, що після розірвання шлюбу позивач залишилась проживати у спірній квартирі, в той час, як відповідач переїхав на постійне місце проживання до Києва та одружився, не проявляє жодного інтересу щодо проживання у спірній квартирі вважає, що доцільним є поділ майна подружжя шляхом визнання по частини спірної квартири за кожним із подружжя та припинення права власності відповідача на частку спірної квартири в порядку ст.365 ЦК України та сплати позивачем половини вартості нерухомого майна. 
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 23 грудня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання; сторонам надано строк для подання заяв по суті справи.
20 лютого 2025 року представником відповідача - адвокатом Вартановою Г.М. подано відзив на позовну заяву у якому представник відповідача вказує, що сторона відповідача проти позову заперечує в повному обсязі, з посиланням на наступні обставини.
Так, представник відповідача посилаючись на допущені позивачем процесуальні порушення при зверненні до суду з цим позовом, зокрема, щодо засвідчення долучених до позову додатків факсиміле вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху.
Заперечуючи щодо заявлених позовних вимог вказує, що спірна квартира не є спільним майном подружжя, оскільки була придбана виключно за рахунок грошових коштів матері відповідача, яка протягом усього життя збирала та накопичувала кошти з метою придбання житла для свого сина. Зазначає, що на час укладання договору купівлі-продажу квартири ані позивачка ані відповідач не мали достатнього рівня доходів, які б дозволяли придбати трикімнатну квартиру в центрі міста, тому укладений договір є удаваним правочином.
Також зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження неможливості спільного володіння і користування квартирою. Наведені позивачем обставини щодо одруження відповідача та його постійного проживання та працевлаштування у м.Києві, не може розцінюватись як підстава припинення частки одного із співвласників нерухомого майна.
З посиланням на норми законодавства представник відповідача зауважує, що незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права у володінні, користуванні та розпорядженні майна. Разом з цим, зауважує, що позивачка чинить відповідачу перешкоди у користуванні спірної квартири, не дає ключі від квартири та не впускає до квартири.
Також представник відповідача вважає, що припинення права власності відповідача на частку у спільному майні завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, оскільки вказана квартира є єдиним зареєстрованим місцем проживання відповідача. Крім того, після закінчення строку відрядження останній має намір повернутися до м.Запоріжжя, хоче завершити ремонт в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та надалі постійно в ній проживати.
Представник відповідача у відзиві на позовну заяву також зауважує, що позивачем не доведено неподільності належної сторонам на праві спільної часткової власності квартири та неможливості спільного проживання у ній. Крім цього, зазначає, що відповідач категорично не погоджується з висновком про ринкову вартість об`єкта оцінки, наданим позивачем від 07.11.2024 та вважає, що зазначена оцінка суттєво занижує реальну ринкову вартість спірної квартири.
За викладених обставин, представник відповідача просить визнати поважною причини пропуску строку на подання відзиву, поновити строк на подання відзиву. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та припинення права власності на частку у спільному майні і визнання права власності залишити без руху. Відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати.
10.03.2025 представником відповідача – адвокатом Вартановою Г.М. подано до суду заяву про виклик свідків.
Також 10.03.2025 представником відповідача – адвокатом Вартановою Г.М. подано заяву про відвід судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя Світлицької В.М. та секретаря судового засідання по справі №331/7526/24 мотивовану тим, що позивач ОСОБА_1 є рідною донькою заступниці голови Жовтневого районного суду м.Запоріжжя Скользнєвої Н.Г., яка займає керівну посаду та має безпосередньо вплив на судовий апарат Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, у зв`язку із чим існує обґрунтований сумнів у неупередженості судді при розгляді справи.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10 березня 2025 року заяву представника відповідача Вартанової Г.М. про відвід судді Світлицької В.М. та секретаря судового засідання Солов`ян О.С. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності задоволено. Матеріали справи передано до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
У подальшому під час вирішення питання про прийняття цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, припинення права власності на частку у спільному майні і визнання права власності до свого провадження суддями Жовтневого районного суду м.Запоріжжя були заявлені самовідводи та відводи, які в послідуючому задоволені.
У зв`язку із задоволенням відводів та самовідводів та неможливістю утворити новий склад суду для розгляду справи на підставі розпорядження голови Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 03 квітня 2025 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, припинення права власності на частку у спільному майні і визнання права власності передано на розгляд Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя.
16 квітня 2025 року вищевказана цивільна справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя та на підставі протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 16.04.2025 року передана в провадження судді Алєксєєнка А.Б.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17.04.2025 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, припинення права власності на частку у спільному майні і визнання права власності прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання.
30 квітня 2025 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» від 26.02.2025 № 4273-ІХ, назва Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя змінена на Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя.
15 травня 2025 року представником позивача було подано клопотання про виклик свідка.
Протокольною ухвалою суду від 15.05.2025 задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Вартанової Г.М. про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву та долучено відзив до матеріалів справи. Також задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідків.
25.06.2025 до суду від представником відповідача - адвоката Вартанової Г.М. надійшло клопотання про долучення доказів та було долучено до матеріалів справи звіт про оцінку спірної квартири від 07.11.2024, Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 та Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 .
Також 25.06.2025 представником відповідача - адвокатом Вартановою Г.М. подано до суду заперечення на клопотання позивача про виклик в судове засідання свідка.
25.06.2025 представником відповідача - адвокатом Вартановою Г.М. було подано клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого відмовлено протокольною ухвалою суду від 26.06.2025. 
Також, 25.06.2025 представником відповідача Вартановою Г.М. було подано заяву про залишення без руху позовної заяви після відкриття провадження у справі, у задоволенні якої відмовлено протокольною ухвалою суду від 26.06.2025. 
26.06.2025 до суду надійшли додаткові пояснення у справі подані представником позивача - адвокатом Шелудько О.О., які долучено до матеріалів справи.
26.06.2025 до суду від представника відповідача - адвоката Вартанової Г.М. надійшла заява про виклик свідка ОСОБА_3 , яку було задоволено протокольною ухвалою суду від 26.06.2025.
Протокольною ухвалою суду від 26.06.2025 також було задоволено клопотання представника позивача про виклик свідка.
02.07.2025 представником відповідача - адвокатом Вартановою Г.М. було подано до суду клопотання про призначення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, припинення права власності на частку у спільному майні і визнання права власності судової оціночно-будівельної експертизи.
03 липня 2025 року представником позивача - адвокатом Шелудько О.О. подано до суду додаткові пояснення, які долучено до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 07 липня 2025 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Вартанової Г.М. про призначення судово оціночно-будівельної експертизи. Призначено у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, припинення права власності на частку у спільному майні і визнання права власності судову оціночно-будівельну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: 1) Яка ринкова вартість об`єкта нерухомого майна – квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 станом на 19.12.2024 року. Проведення судово оціночно-будівельної експертизи доручено Запорізькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.
19 серпня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання судового експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/108-25/17327-ОБ від 05.08.2025 про надання додаткових матеріалів пов`язаних із проведенням експертизи.
28 серпня 2025 року судом витребувано матеріали вказаної справи з експертної установи для розгляду клопотання експерта. 
08 вересня 2025 року на адресу суду з експертної установи надійшли матеріали цивільної справи.
Ухвалою суду від 11.09.2025 поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.
24.09.2025 до суду від представника позивача ОСОБА_4 на виконання клопотання судового експерта подано додаткові пояснення та фото-таблиці, копії документів на спірну квартиру, які долучено до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 30 вересня 2025 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, припинення права власності на частку у спільному майні і визнання права власності направлено до Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення судової оціночно-будівельної експертизи, призначеної ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 07 липня 2025 року. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 
01.10.2025 від представника відповідача - адвоката Вартанової Г.М. до суду надійшли додаткові пояснення у справі, які долучено до матеріалів справи.
09 жовтня 2025 року на адресу суду надійшло повідомлення експерта пpo неможливість проведення судової експертизи № СЕ-19/108-25/17327-ОБ. 
28 жовтня 2025 року матеріали справи повернуто до суду. 
Ухвалою суду від 29.10.2025 поновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, припинення права власності на частку у спільному майні і визнання права власності та призначено підготовче судове засідання.
01.12.2025 від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шелудько О.О. до суду надійшла заява про залишення частини позовних вимог без розгляду, а саме позовної вимоги про припинення права власності ОСОБА_2 на 1/2 частку у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_1 право власності в цілому на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Також у зв`язку із поданням представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Шелудько О.О. заяви про залишення без розгляду частини позовних вимог остання просить суд повернути позивачці - ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 458 000,00 грн., сплачені в рахунок компенсації вартості 1/2 частки у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з депозитного рахунку Державної казначейської служби України НОМЕР_1 та частину сплаченого судового збору в сумі 4 580,00 грн, що становить половину від сплаченого судового збору за подання заяви про поділ спільного майна подружжя, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».
05.01.2026 до суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шелудько О.О. надійшла заява про залишення частини позовних вимог без розгляду уточнена в частині зазначення реквізитів позивача на які просить здійснити перерахування коштів.
Ухвалою суду від 09 січня 2026 року заяву ОСОБА_1 про залишення частини позовних вимог без розгляду було задоволено. Позовну вимогу про припинення права власності ОСОБА_2 на частку у праві власності на квартиру у АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_1 права власності в цілому на квартиру у АДРЕСА_1 залишено без розгляду. Постановлено продовжити розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про поділ спільного майна подружжя. Повернуто ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 458 000,00 (чотириста п`ятдесят вісім тисяч) гривень 00 копійок з депозитного рахунку Державної казначейської служби України UA378201720355249002000001205 внесені відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №0079110068 від 16 грудня 2024 року на суму 229 000,00 грн. та квитанції №ПН1033 від 17 грудня 2024 року на суму 229 000,00 грн. в рахунок компенсації вартості 1/2 частки у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення половини сплаченого судового збору в сумі 4 580,00 гривень відмовлено.
Ухвалою суду від 09 січня 2026 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та призначити справу до судового розгляду по суті.
27.04.2026 до суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шелудько О.О. надійшли додаткові пояснення у справі у яких представником позивача заявлено клопотання про поновлення процесуального строку та долучення до матеріалів справи у якості доказів Довідки Національного агентства з питань запобігання корупції №267/26 від 10.04.2026 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2024 рік, поданої ОСОБА_2 
26.05.2026 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Вартанової Г.М. надійшли заперечення на додаткові пояснення представника позивача.
Протокольною ухвалою суду від 26.05.2026 у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шелудько О.О. про поновлення процесуального строку відмовлено, клопотання про долучення до матеріалів справи у якості доказів Довідки Національного агентства з питань запобігання корупції №267/26 від 10.04.2026 залишено без розгляду.
Позивач ОСОБА_1 та її представник – адвокат Шелудько О.О. у судовому засіданні підтримали позов та просили суд його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, разом з тим у судове засідання з`явився його представник – адвокат Вартанова Г.М. яка заперечувала проти задоволення позову пославшись на те, що на її переконання під час розгляду справи стороною відповідача підтверджено належними доказами те, що спірна квартира була придбана за кошти матері відповідача, яка мала відповідні заощадження. В свою чергу, доходи сторін на час придбання вказаної квартири не дозволяли їм самостійно придбати таке житло, зокрема враховуючи ту обставину, що позивач на той час офіційно не була працевлаштована та не отримувала доходу, а заробітної плати відповідача не могло вистачити на утримання родини та купівлю квартири. За вказаних обставин, спірне майно не можу бути предметом поділу майна подружжя у зв`язку із чим, просить у задоволенні позову відмовити.
Так, під час судового розгляду у судовому засіданні у якості свідка була допитана ОСОБА_1 , яка зазначила, що їх стосунки із відповідачем розпочались приблизно у грудні 2017 року, з жовтня 2018 року вони почали спільно проживати, а у вересні 2019 року одружились. Після укладення шлюбу перших два роки вони з відповідачем проживали у її матері, яка їх повністю утримувала. При цьому вони вдвох працювали та мали можливість відкладати кошти. Позивач зазначила, що почала заробляти приблизно з 2012 року, спочатку працювала неофіційно фотографом, потім під час навчання в інституті деякий час працювала помічником адвоката, а після закінчення магістратури у 2021 році отримала адвокатське свідоцтво. Відповідач також працював, зокрема допомагав батьку у якого був сільськогосподарський бізнес. Згодом, відповідач влаштувався на роботу на завод «Карлсберг» та отримував непогану заробітну плату, яка була набагато вище ніж у його матері. Потім працював помічником адвоката та також отримував високу заробітну плату, після цього пішов працювати в агрохолдинг. Також, ОСОБА_1 зазначила, що на той час коли вони почали спільно проживати з відповідачем вона мала власні заощадження, оскільки проживала з батьками та мала можливість відкладати гроші. Також у перші роки подружнього життя, коли вони жили з її матір`ю, яка повністю закривала всі їх побутові потреби, вони з відповідачем також мали кошти та мали можливість їх відкладати. На час початку спільного проживання із відповідачем вона мала власні заощадження близько 8-9 тисяч доларів США. Також свідок зазначила, що їй невідомі обставини стосовно того, що чи давала мати відповідача йому якісь кошти. Зазначила, що на час їх спільного проживання він мав високий заробіток та мав можливість відкладати кошти. Згодом коли вони вже припинили спільне проживання у 2022 році їй стало відомо, що він мав багато боргів, мікрозаймів, але на які цілі він брав ці гроші та куди витрачав їй невідомо.
Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 , яка є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , повідомила, що їх родина усе життя проживала у невеликій квартирі 42 кв.м. та вона з самого дитинства її сина ОСОБА_2 мала намір коли він виросте придбати йому окреме житло, тому вони з чоловіком відкладали кошти щоб у майбутньому забезпечити сина окремим житлом. Зазначила, що у 2019 син одружився, у 2020 році вона почала підшукувати для купівлі двокімнатну квартиру. Потім їй зателефонував син та повідомив, що є варіант для купівлі трьох кімнатної квартири та вони поїхали її дивитися. Свідок зазначила, що наскільки їй стало відомо цю квартиру продавали якісь знайомі знайомого мати позивачки ОСОБА_6 . Квартира потребувала ремонту та її вартість була вищою від той за яку вона розраховувала придбати житло. Проте, син дуже хотів купити саме цю квартиру, а ОСОБА_6 пообіцяв домовитися про розстрочку та вона під цим тиском погодилась купити цю квартиру. У нотаріуса вони домовились, що вартість квартири становить 28 000,00 доларів США, вони відразу сплачують 24 000 доларів США, а ще 4 тисячі доларів США сплачують протягом 6 місяців по 600 доларів США щомісячно. Після укладення угоди, вона або її мати протягом 6 місяців кожного місяця зустрічалися із продавцем ОСОБА_3 та його родиною і віддавали гроші. Свідок зазначила, що під час укладання угоди у нотаріуса вона дістала кошти з сумки та віддала їх представнику банку і нотаріусу. Після купівлі квартири почався ремонт. Проте оскільки у позивача були досить завищені вимоги до ремонту у зв`язку із чим він затягнувся. У 2022 році її син та ОСОБА_7 розлучилися. Після цього її син переїхав до м.Києва де проживає у орендованому житлі. Також зазначила про те, що згодом вона телефонувала матері ОСОБА_8 та вони домовились зустрітися з приводу вирішення питання щодо квартири. При зустрічі зі ОСОБА_9 враховуючи те, що її син у спірній квартирі не проживав, а ОСОБА_8 ця квартира дуже подобилась, вони домовились, що мати позивачки поверне їй гроші за придбану квартиру, проте у меншому розмірі, а саме 24 000,00 доларів США та через 2 роки, оскільки на той час в неї не було цих грошей. Проте зазначені домовленості не були виконані, гроші за квартиру їй не повернули, а згодом дізналися про те, що було подано до суду позов цей позов. 
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив, що він тривалий час знайомий з родиною ОСОБА_10 , вони проживають поруч та доволі часто зустрічаються. Якось при зустрічі ОСОБА_9 , оскільки в нього велике коло знайомих, запитала чи не продає хтось квартиру, оскільки діти назбирали гроші та хочуть придбати житло. Він пообіцяв дізнатися. Спочатку ніхто не відповів, а згодом йому зателефонував його знайомий ОСОБА_11 та повідомив, що продається гарна квартира біля Жовтневого суда м.Запоріжжя. Після цього він повідомив про наявність такої пропозиції ОСОБА_9 та вона сказала, що повідомить дітям і якщо їм сподобається цей варіант, зустрінемось. Зазначив, що десь через день ОСОБА_9 йому зателефонувала та повідомила, що вони хочуть подивитися квартиру. Спочатку продавці квартири визначили її вартість у 32 000,00 доларів США. Свідок зазначив, що у визначений день вони приїхали дивитись квартиру, при перегляді квартири були присутні він, ОСОБА_7 та її чоловік, ОСОБА_9 та наскільки йому відомо мати чоловіка ОСОБА_8 із співмешканцем. Під час перегляду квартири йшли перемовини щодо вартості квартири. Оскільки він та продавці квартири були багато років знайомі ОСОБА_7 попросила його поспілкуватися із продавцями з приводу зниження вартості квартири. Після цього продавці кварти згодились знизити ціну на 4 000,00 доларів США. Свідок зазначив, що він бачив як ОСОБА_9 поспілкувалась зі своєю донькою ОСОБА_8 також при розмові був присутній чоловік ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_9 зазначила, що ціна їх влаштовує, але в них на руках є тільки 24 000 доларів США та попросила домовитися із продавцями щоб залишок суми у розмірі 4 000,00 доларів США вони виплатять рівними частинами. Свідок пояснив, що оскільки він давно був знайомий з ОСОБА_11 , сином продавців квартири, вони погодились на такі умови. Після цього домовились, що підшукають нотаріуса та будуть укладати угоду. Згодом зустрілися у нотаріуса, на зустрічі були присутні він, ОСОБА_11 та його батьки, ОСОБА_7 та її чоловік, а також мати чоловіка ОСОБА_12 зі своїм чоловіком. Свідок зазначив, що в кабінет до нотаріуса зайшли тільки сторони угоди тобто чоловік ОСОБА_1 та продавці квартири. Також свідок пояснив, що при передачі грошових коштів він особисто не був присутній. Йому відомо тільки те, що після укладення угоди ОСОБА_13 батьки ОСОБА_11 відділи останньому гроші, при цьому він точно пам`ятає, що ОСОБА_11 був незадоволений тим, що половина грошей була старими купюрами і він пообіцяв йому допомоги їх обміняти через банк. 
Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши свідків, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 07.09.2019 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було укладено шлюб, який зареєстровано Вознесенівським районним у м.Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №368, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 07.09.2019 року.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 11.07.2022 року, яке набрало законної сили 11.08.2022 року, шлюб було розірвано.
Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №506, ОСОБА_14 продав, а ОСОБА_2 купив квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею – 63,98 кв.м, в тому числі житловою площею – 46,10 кв.м.
Згідно із п.4 Договору купівлі-продажу квартири за домовленістю сторін продаж відбувся за 756 000,00 грн., що було еквівалентом 28 000,00 доларів США за курсом НБУ на час укладання договору, з яких 648 000, 00 грн., що є еквівалентом 24 000,00 доларів США за курсом НБУ на час укладення договору, одержані продавцем до підписання цього договору, а решта грошових коштів в сумі 108 000,00 грн., що є еквівалентом 4 000,00 доларів США за курсом НБУ на час укладення договору, будуть одержані продавцем не пізніше 29 грудня 2020 року. 
Погашення грошових коштів в сумі 4 000,00 доларів США в національній валюті за курсом НБУ на час повного розрахунку за цим договором здійснюватиметься рівними платежами по 650,00 доларів США в національній валюті за курсом НБУ на час сплати 29 числа кожного місяця 2020 року, починаючи з 29 липня 2020 року, а залишок у сумі 750,00 доларів США в національній валюті за курсом НБУ на час сплати повинен бути сплачений не пізніше 29 грудня 2020 року.
Також зазначеним пунктом договору сторони обумовили, що про підтвердження про повний розрахунок за цим Договором продавцем буде подано заяву, справжність підпису на якій має бути засвідчено нотаріально.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №211445975 від 04.06.2020 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 , підставою набуття права власності є договір купівлі-продажу квартири серія та номер 506, виданий 04.06.2020, видавник: Нароха О.В., приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу.
З матеріалів справи убачається, що на виконання умов договору купівлі-продажу квартири від 04.06.2020 року з продавцем ОСОБА_14 було здійснено повний розрахунок за продану ним квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується заявою ОСОБА_14 від 29.12.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В., зареєстрованої в реєстрі за №1639.
Таким чином, на підставі досліджених судом доказів об`єктивно встановлено, що спірна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 була придбана під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі.
Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
У частині четвертій статті 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Згідно із ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).
В свою чергу, у відповідності до ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст.69 СК України, зокрема, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.
У відповідності до ч.1,2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором . При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.
Згідно правова позиція висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Як роз`яснено в пунктах 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України) відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов`язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них.
Разом з цим, слід зауважити, якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього (транспортний засіб, житловий будинок чи іншу нерухомість) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.
Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована.
Якщо ж заява, одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною.
Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
Заперечуючи проти заявлених позовних вимог представник відповідача посилається на те, що спірна квартира була придбана за кошти, які належали матері відповідача, оскільки ані позивач, ані відповідач на час придбання спірної квартири не мали достатнього рівня доходів, які б дозволяли їм самостійно придбати квартиру. 
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Судом досліджено надані стороною відповідача Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 27.01.2025 матері відповідача ОСОБА_5 , Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джереда/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 27.01.2025 ОСОБА_2 , Довідку Пенсійного фонду України з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`якового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особа ОСОБА_5 , Довідку Пенсійного фонду України з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`якового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особа ОСОБА_15 та приходить до висновку, що вони не є неналежним доказом того, що спірна квартира була придбана за рахунок коштів ОСОБА_5 , враховуючи те, що сам факт того, що у матері відповідача була відповідна сума грошових коштів на час придбання спірної квартири не свідчить безумовно про те, що саме за ці кошти було придбано спірну квартиру. 
Разом з цим, на переконання суду, доводи представника відповідача з приводу того, що ОСОБА_1 у період перебування у шлюбі не була офіційно працевлаштована, а дохід відповідача ОСОБА_2 не дозволяв утримувати родину та накопичити кошти на купівлю квартири не спростовують пояснень наданих ОСОБА_1 у судовому засіданні у якості свідка щодо наявності у них із відповідачем такої можливості та наявності у неї особистих накопичень та отримання нею неофіційного доходу.
Також суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_5 стосовно того, що під час укладання угоди купівлі-продажу квартири від 04.06.2020 року грошові кошти за придбання спірної квартири у сумі 24 000,00 доларів США були особисто передані нею через представника банку та нотаріуса продавцю, а також решта грошових коштів у розмірі 4 000,00 доларів США у подальшому передавалась нею щомісячно продавцю відповідно до узгодженого у договорі графіку, з урахуванням висновку, викладеного у Постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 143/280/17 (провадження № 61-33033св18), від 02 вересня 2020 року у справі № 569/24347/18 (провадження № 61-11630св19), з яких слідує, що поясненнями сторони та показаннями свідка не може доводитися факт виконання зобов`язання за договором, а інших доказів проведення розрахунку саме свідком ОСОБА_5 та факту розрахування грошовими коштами, які є особистими коштами останньої матеріали справи не містять.
З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про те, що спірна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , придбана сторонами під час шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між сторонами у рівних частинах, з огляду на що, суд приходить до висновку, про те, що позов підлягає задоволенню. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 9 160,00 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263 -265, 268, 354, ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя – задовольнити.
Поділити спільне майно колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом визнання права власності на 1/2 (одну другу) частину квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за кожним. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 160 (дев`ять тисяч сто шістдесят) гривень 00 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 16.07.2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ).
Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя:          А.Б.Алєксєєнко