ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 р. 	Справа № 520/28588/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Русанової В.Б. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 17.12.25 по справі № 520/28588/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344) від 21.08.2025 про відмову ОСОБА_1 у виплаті невиплаченої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 195 428 (сто дев`яносто п`ять тисяч чотириста двадцять вісім) гривень 31 коп., яка нарахована на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року по справі №520/27304/23, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344) виплатити ОСОБА_1 відповідно до статті 61 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми нарахованої та невиплаченої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 195 428 (сто дев`яносто п`ять тисяч чотириста двадцять вісім) гривень 31 коп., яка нарахована на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року по справі №520/27304/23.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 частково задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344) від 21.08.2025 про відмову ОСОБА_1 у виплаті невиплаченої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 195 428 (сто дев`яносто п`ять тисяч чотириста двадцять вісім) гривень 31 коп., яка нарахована на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року по справі №520/27304/23, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.08.2025 року про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_2 на підставі статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 605 грн. (шістсот п`ять) 62 коп.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 по справі №520/28588/25 в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що 19.08.2025 ОСОБА_1 подано заяву про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_2 . З поданих документів пенсійним органом встановлено, що на дату смерті пенсіонера адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Натомість, ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на день смерті пенсіонера мали різні місця проживання. Звертає увагу, що надана заявником довідка управління соціального захисту населення та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно жодним чином не підтверджують факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на день смерті пенсіонера за однією адресою.
Вказує, що оскільки позивач не надав відповідні документи, передбаченні чинним законодавством, що підтверджують відомості про сумісне проживання з пенсіонером на день його смерті, пенсійним органом прийнято рішення про відмову у виплаті доплати.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до п.3 ч. 1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи ( в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у них доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ( у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 видане 31.10.1983 консульським відділом посольства СРСР у Угорській народній республіці.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , перебував на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, призначену з 02.08.2002 року.
На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 по справі №520/27304/23, головним управлінням було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 року, з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, визначених в довідці від 18.08.2023 № ФХ108960, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За результатом перерахунку на виконання рішення суду відповідачем нараховано різницю в пенсії у розмірі 195428,31 грн. та внесено до Реєстру судових рішень.
Виплату пенсії припинено, особовий рахунок закрито з 01.04.2025 року у зв`язку зі смертю пенсіонера ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис №198 від 11.03.2025).
19.08.2025 ОСОБА_1 подано заяву про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_2 на підставі статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.08.2025 відмовлено ОСОБА_1 у виплаті невиплаченої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 195 428 (сто дев`яносто п`ять тисяч чотириста двадцять вісім) гривень 31 коп., яка нарахована на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року по справі №520/27304/23, у зв`язку з відсутністю відомостей про сумісне проживання з пенсіонером на день його смерті.
Не погоджуючись із відмовою відповідача, вважаючи рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з підстав їх часткової обґрунтованості.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.
Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Подібні положення передбачені також статтею 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно з якою сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Відповідно до статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Згідно з пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.
Відповідно до абз. 1 п. 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.
Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті (абз. 3 п. 2.26 розділу II Порядку № 22-1).
Таким чином, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.
Разом з тим, в постанові Верховного Суду від 30.01.2020 по справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя".
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
Таким чином, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Абзацом 1 ч. 2, частиною 4 ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-VII "Про запобігання корупції").
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.
Судовим розглядом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач на підтвердження факту віднесення до кола члена сім`ї, який проживав разом із батьком на день його смерті надав довідку УСЗН адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 31.07.2024 №977 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Проте, відповідач відмовляючи у виплаті невиплаченої пенсії ОСОБА_2 , в розмірі 195 428 грн. вказав про відсутність відомостей про сумісне проживання з пенсіонером на день смерті.
Разом тим, дослідивши зміст поданих документів встановлено, що відповідно до довідки до Акта МСЕК серія 12 AAA №692875, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено першу А групу інвалідності з 23.01.2018 - безтерміново. При цьому, відповідно до довідки УСЗН адміністрації Індустріального району Харківської міської ради від 31.07.2024 №977 постійний догляд за ОСОБА_2 здійснюється саме позивачем - ОСОБА_1 , яким також отримувалась допомога по догляду.
Таким чином, у звязку із здійсненям постійного стороннього догляду за батьком, наявні підстави вважати, що позивач постійно проживав з батьком за адресою: АДРЕСА_3 . Крім того, відповідачем не враховано той факт, що позивач є співвласником квартири АДРЕСА_4 , що надає йому право постійного проживання за вказаною адресою без додаткових вимог.
Відмовляючи у виплаті позивачу недоотриманої пенсії за померлого батька відповідач не надав оцінки вищезазначеним документам.
Доводи відповідача, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на день смерті пенсіонера мали різне зареєстроване місце проживання, що на думку відповідача свідчить про те, що вони сумісно не проживали, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки норми законодавства не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації, а тому відсутність реєстрації місця проживання позивача за зареєстрованим місцем проживання померлого члена сім`ї, не може бути доказом того, що останні не проживали разом.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що для належного захисту прав позивача необхідно визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.08.2025 про відмову ОСОБА_1 у виплаті невиплаченої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 195 428 (сто дев`яносто п`ять тисяч чотириста двадцять вісім) гривень 31 коп., яка нарахована на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року по справі №520/27304/23, відповідно до ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.08.2025 року про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_2 на підставі статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням висновків суду.
Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 по справі № 520/28588/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	В.Б. Русанова   Я.В. П`янова