П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
1 липня 2026 року місто Київ 
справа № 369/12498/23
провадження № 22-ц/824/6821/2026 

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Хасанової А.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Вишневої міської ради Бучанського району Київської області,
на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2025 року, постановлену у складі судді Фінагеєвої І.О.,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року Вишнева міська рада Бучанського району Київської області подала позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Саєнко О. О., державний реєстратор Підіпригора Т.В. Зазимська сільська рада Броварського району Київської області про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2025 року залишено без розгляду позовну заяву Вишневої міської ради Бучанського району Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Саєнко О. О., державний реєстратор Підіпригора Т.В. Зазимська сільська рада Броварського району Київської області про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник Вишневої міської ради Бучанського району Київської області Золотарьова Г.М подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Вказує, що ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І.О. від 03 грудня 2024 року цивільну справу було прийнято до провадження, після повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 29 листопада 2024 року та призначено підготовче судове засідання на 12 червня 2025 року. 
Зазначає, що залишення позовної заяви без руху є процесуальною дією, яка може бути вчинена лише до відкриття провадження у справі. Після відкриття провадження суд позбавлений повноважень повторно оцінювати дотримання вимог статей 175-177 ЦПК України. Повернення суду до стадії вирішення питання про прийняття позову після відкриття провадження суперечить принципу правової визначеності. 
Вказує, що 03 грудня 2024 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області вже було прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання на 12 червня 2025року. Посилається на статтю 187 ЦПК України, в який чітко зазначено, якщо позовна заява відповідає вимогам закону, суддя: відкриває провадження; визначає форму провадження; призначає підготовче засідання - саме це і було зроблено ухвалою судді Києво Святошинського районного суду Київської області від 03 грудня 2024 року.
На виконання ухвали від 30 червня 2025року, Вишневою міською радою 26 вересня 2025 року на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надіслано було заяву про усунення недоліків з обґрунтуванням, що оскільки позов щодо витребування вищезазначених земельних ділянок за своєю правовою природою є віндикаційним, тому при визначенні ціни позову, зазначено вартість/ціну земельних ділянок згідно Витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок та вже на їх підставі Вишнева міська рада визначила об`єктивний розмір судового збору (копії Витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок наявні в матеріалах судової справи). 
10 грудня 2025р. суд першої інстанції, розглянувши вищезазначену заяву Вишневої міської ради від 26 вересня 2025р.про усунення недоліків, виніс ухвалу про залишення позову без розгляду вказавши, що вимоги ухвали судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2025р. не усунуто, ціну позову відповідно до звіту експертної грошової оцінки майна не визначено та судовий збір у відповідному розмірі не сплачено.
Сторони не скористались можливістю подати відзив. 
В судовому засіданні представник позивача Золотарьова Г.М. апеляційну скаргу підтримала і просила її задовольнити.
Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Саєнко О.О. подала заяву про розгляд справи без її участі. 
В судове засідання не з`явились інші учасники, які повідомлені про місце, день і час розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Судом установлено, що ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І.О. від 03 грудня 2024 року цивільну справу було прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду першої інстанції від 30 червня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення позивачу ухвали. З урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивачу запропоновано визначити відповідну ціну позову відповідно до звіту експертної грошової оцінки майна, та доплатити судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», але не менше 2 684,00 грн. і не більше 939 400,00 грн. та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.
26 вересня 2025 року на адресу суду від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, яка зареєстрована канцелярією суду 03 жовтня 2025 року за Вх.№ 49294/25, про усунення недоліків. Так, у вказаній заяві зазначено, що оскільки позов щодо витребування вищезазначених земельних ділянок за своєю правовою природою є віндикаційним, тому при визначенні ціни позову, Вишнева міська рада Бучанського району Київської області зазначає вартість/ціну земельних ділянок згідно Витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок та вже на їх підставі визначила об`єктивний розмір судового збору. Так, станом на дату написання заяви про усунення недоліків позовної заяви взято до уваги вартість земельних ділянок згідно Витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, які надійшли на адресу Вишневої міської ради від 23 вересня 2025 року та 24 вересня 2025 року, та доплачено Вишневою міською радою судовий збір в розмірі 2 193,98 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 26 вересня 2025 року № 820.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було проведено експертну грошову оцінку майна, водночас доплачено судовий збір згідно Витягів із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок. Вимоги ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2025 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем не виконано, ціну позову відповідно до звіту експертної грошової оцінки майна не визначено та судовий збір у відповідному розмірі не сплачено. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного. 
Як убачається з матеріалів справи, зазначена стадія про прийняття справи до провадження була завершена ухвалою суду від 3 грудня 2024 року. Таким чином, суд уже реалізував свої процесуальні повноваження щодо перевірки вимог ст. 175 та 177 ЦПК України.
Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України дійсно передбачає можливість залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження, якщо буде встановлено, що позов подано без додержання вимог ст. 175 та 177 ЦПК України. Однак наведена норма не може тлумачитися розширено як така, що надає суду право повторно переглядати власний висновок про відповідність позовної заяви вимогам процесуального закону або фактично повертати процес на попередню стадію без наявності нових обставин, які існували саме на момент відкриття провадження.
Зміна предмета позову є процесуальним правом позивача та сама по собі не свідчить про подання позовної заяви без додержання вимог ст. 175 і 177 ЦПК України.
Крім того, суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права щодо визначення ціни позову.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про витребування майна ціна позову визначається вартістю майна.
Разом із тим жодна норма ЦПК України не містить положення про те, що така вартість повинна визначатися виключно звітом суб`єкта оціночної діяльності.
Закон України «Про судовий збір» також не встановлює обов`язку позивача визначати ціну позову лише на підставі експертної оцінки.
Відповідно ст. 4 цього Закону визначено лише ставку судового збору, яка обчислюється від ціни позову, однак закон не встановлює єдиного способу визначення такої ціни.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» в Україні застосовуються нормативна та експертна грошова оцінка земель.
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» визначено випадки обов`язкового проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок. До таких випадків належать, зокрема, відчуження земель державної чи комунальної власності, визначення вартості земель для цивільно-правових угод та інші прямо визначені законом випадки.
Разом із тим чинне законодавство не встановлює обов`язкового проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки виключно з метою визначення ціни позову у спорі про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Навпаки, ст.ст. 18, 20 та 23 Закону України «Про оцінку земель» передбачають, що нормативна грошова оцінка земель оформлюється витягом із технічної документації, який є офіційним документом, виданим уповноваженим державним органом.
Саме такі витяги були подані позивачем до суду першої інстанції.
Отже, позивач не проігнорував ухвалу суду, а надав інші належні документи, які, на його переконання, підтверджують вартість земельних ділянок.
Суд першої інстанції не спростував достовірності зазначених документів, не встановив, що вони є недопустимими доказами, не навів мотивів, з яких нормативна грошова оцінка не може використовуватися для визначення ціни позову саме у цьому спорі.
Фактично єдиною підставою залишення позову без розгляду стало те, що позивач не виконав саме той спосіб визначення вартості майна, який обрав суд.
Такий висновок не ґрунтується на законі.
Суд не вправі покладати на учасника процесу обов`язки, які прямо не передбачені законом.
Застосований судом першої інстанції процесуальний наслідок у вигляді залишення позову без розгляду є найбільш суворою санкцією за невиконання ухвали про усунення недоліків.
При цьому матеріали справи свідчать про протилежне.
Позивач виконав вимоги суду настільки, наскільки вважав їх такими, що відповідають закону: визначив ціну позову, надав документи, доплатив судовий збір та подав письмові пояснення щодо правової природи віндикаційного позову.
За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав стверджувати, що недоліки взагалі не усунуті.
Якщо суд вважав визначену позивачем ціну позову заниженою або судовий збір недостатнім, він повинен був мотивовано обґрунтувати власний розрахунок, встановити іншу ціну позову або вирішити питання про доплату судового збору у спосіб, передбачений процесуальним законом.
Натомість оскаржувана ухвала не містить жодного розрахунку.
Суд не зазначив ринкової вартості земельних ділянок, не визначив, який саме розмір судового збору повинен бути сплачений, не встановив різницю між фактично сплаченою сумою та сумою, яка, на думку суду, підлягала сплаті.
Фактично висновок суду зводиться лише до констатації відсутності експертної оцінки, хоча закон такої вимоги не містить.
Такий підхід свідчить про формальне застосування норм процесуального права.
У даній справі позивач проявив належну процесуальну активність, подав усі документи, які вважав необхідними, сплатив додатковий судовий збір та обґрунтував власну правову позицію.
За таких обставин залишення позову без розгляду лише через незгоду суду зі способом визначення ціни позову не відповідає принципу пропорційності.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясування всіх обставин справи.
Однак суд першої інстанції не надав оцінки жодному із документів, поданих позивачем, не дослідив зміст витягів про нормативну грошову оцінку, не встановив їх юридичного значення та не мотивував неможливість їх використання.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду є помилковим.
Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Вишневої міської ради Бучанського району Київської області задовольнити.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 грудня 2025 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 21 липня 2026 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна 

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус