Справа № 346/3067/26
Провадження № 2/342/820/2026

РІШЕННЯ  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого судді Гайдич Р.М., 
секретаря судового засідання Пронь Л.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк», в інтересах якого діє представник Шкапенко Олександр Віталійович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В: 

Представник позивача АТ «Акцент-банк» Шкапенко О.В. звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що 30.11.2025 ОСОБА_1 уклала з АТ «А-Банк» кредитний договір ABH0CT155101764515028187, щодо надання останній кредиту в розмірі 8600.00 грн. строком на 60 місяців (тобто до 29.11.2030 року) зі сплатою процентів у розмірі 75.00% щорічно та комісії в розмірі 0.00 грн. Станом на 11.06.2026 року заборгованість відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 11026.71 грн., яка складається з: 8539.48 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 2372.85 грн. - загальний залишок заборгованості за процентами. 0.00 грн. - загальний залишок заборгованості за комісією. 114.38 грн. - загальний залишок заборгованості за пенею. Зазначають, що при стягненні неустойки (пені, штрафів) за даним договором слід використовувати не загальне, а спеціальне законодавство, що регулює безпосередньо відносини щодо споживчого кредитування, тобто Закону України «Про споживче кредитування». Так, в ст. 1054 ЦК України, а саме в ч. 3 зазначено, що Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом, тобто не ЦК України, а окремим законом, тобто ЗУ «Про споживче кредитування». Саме тому в даному випадку використовується не п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» даного закону, У разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (набирав чинності 24.12.2023 р., +30 днів = 23.01.2024 р.), у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Слід зазначити, що на договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом №3498- IX (набрав чинності 24.12.2023 р., +30 днів = 23.01.2024 р.) вимога пункту 6 Розділу IV “Прикінцеві та перехідні положення ” Закону не поширюється, та нарахування пені не забороняється.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи позивач та представник позивача повідомлялися відповідно до вимог чинного законодавства. В поданій позовній заяві представник позивача Шкапенко О.В. зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ «А-Банк» не заперечує проти винесення заочного рішення судом та просить розглядати праву за відсутності їх представника. Також, із поданням позовної заяви, представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому просить позов АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості розглядати без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку АТ «А-Банк» відсутні. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду, у разі виникнення обставини викладених в ч.1 ст.280 ЦПК України. (а.с.7)
Відповідач в судові засідання не прибула, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому чинним законодавством порядку. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.
Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. 

Проаналізувавши викладені в позовній заяві обґрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст.76,77,78,79 ЦПК України).
Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» від 29.02.2024 відповідач ОСОБА_1 надала банку свої персональні дані, зокрема: дату народження, серію та номер паспорта, РНОКПП НОМЕР_1 , адресу проживання, контактну інформацію, розмір місячної зарплати, місце роботи. Також, проставляючи власноручного або цифрового власноручного підпису під цією Анкетою-заявою, підтвердила, що: надані нею документи є чинними (дійсними) та наведені їх копії відповідають оригіналу; до укладення цієї угоди ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms, з інформацією, яка розміщується на вебсайті та доступна за посиланням www.a-bank.com.ua, в повному об`ємі, відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», з Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб; умови, передбачені ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», визначені в Договорі та Тарифах; дана Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-БАНК», що розміщені за посиланням: https://a-bank.com.ua, між мною та АТ «А-БАНК» становлять Договір про надання банківських послуг (далі – Договір) зі строком дії у 90 років, умови якого мені зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Засвідчила генерацію з ключової пари удосконаленого електронного підпису (УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Визнає, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні Банку та/або Клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП, покладаються на Клієнта. (а.с.26-27)
29.02.2024 АТ «А-Банк» та відповідач ОСОБА_1 підписали Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, відповідно до умов якого відповідач просила відкрити їй поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на умовах визначених у даній Заяві. (а.с.28-31)
Додатком №1 до Заяви є ліміти по картці (рахунку). (а.с.32)
Також, відповідачем підписано довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб. (а.с.33)
30.11.2025 відповідач та АТ «А-Банк» підписали Заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101764515028187 від 2025-11-30 року, відповідно до умов якої ОСОБА_1 просила надати їй в АТ «А-БАНК» кредит за Послугою «Швидка готівка» на умовах визначених у даній Заяві, зокрема суму кредиту — 8600 грн. із строком - 60 , строк повернення до 29.11.2030 включно. (а.с.10-12)
30.11.2025 відповідач підписала електронним підписом Таблицю обчислення загальної вартості для споживача та реальної річної процентної ставки за договором та Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», в якому зазначена: інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Також, відповідач підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних мною умов кредитування та отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до моїх потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для мене, в тому числі в разі невиконання мною зобов`язань за таким договором. (а.с. 8-9,13-15) 
Копією меморіального ордеру від 30.11.2025 підтверджується про переказ ПАТ «Акцент-Банк» отримувачу ОСОБА_1 коштів в розмірі 8600 грн згідно договору ABH0CT155101764515028187 від 30.11.2025. (а.с.19)
До матеріалів справи представником позивача надано виписки по кредиту ОСОБА_1 та дані з паспорту громадянина України із «Дія». (а.с.20-25)
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № ABH0CT155101764515028187 вiд 30.11.2025 укладеного між АТ «Акцент-Банк» та клієнтом ОСОБА_1 , станом на 11.06.2026 загальний залишок заборгованості за наданим кредитом складає - 11026,71 грн., яка складається із (тіла кредиту) – 8539,48 грн., загальний залишок заборгованості за процентами – 2372,85 грн., заборгованість за пенею – 114,38 грн. (а.с.17)
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 627 ЦК України та ст.6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1 ст.6 Закону України«Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Також, приписами ст. 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» визначено, що перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису чи печатки, а в разі накладання на електронний документ електронного підпису чи печатки іншого виду - із застосуванням інших засобів і методів захисту інформації з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку Акціонерне товариство АКЦЕНТ-БАНК).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач підписала Анкету-заяву, Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, заяву про надання послуги «Швидка готівка», Паспорт споживчого кредит надаючи А-Банку свої персональні дані та просила надати їй кредит за послугою «Швидка готівка» в розмірі 8600 грн. на умовах визначених у Заяві від 30.11.2025.
Відповідно до розрахунку заборгованості, сума заборгованості відповідача за договором № ABH0CT155101764515028187 вiд 30.11.2025 станом на 11.06.2026 становить 11026,71 грн. 
Відповідачкою не було подано до суду будь-яких доказів, які б спростовували факт отримання нею кредитних коштів, проведений позивачем розрахунок заборгованості, а також відсутності у відповідача заборгованості за кредитним договором від 30.11.2025.
Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов`язання, за змістом якої у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка.
У відповідності із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Згідно ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків.
Відповідно до положень ст.ст. 549, 551 ЦК України, за якими неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
У зв`язку з оголошенням воєнного стану на території України та погіршенням економічного становища України, значна кількість позичальників не взмозі платити по кредитних зобов`язаннях. У зв`язку з цим Верховною Радою України було ухвалено Закон України № 2120-IXП «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану».
Відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку, і діє на даний час.
Позивачем нараховано суму пені в розмірі 114,38 грн в період з 30.11.2025 (дата надання кредиту) по 11.06.2026 року (дата розрахунку заборгованості), тобто на період дії воєнного стану.
Відтак, враховуючи положення пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми пені в розмірі 114,38 грн. а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.
На підставі вищенаведеного, беручи до уваги що відповідач не виконала належним чином зобов`язання за укладеним договором, суд вважає доведеними наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості договором № ABH0CT155101764515028187 вiд 30.11.2025 в розмірі 10912,33 грн., яка складається з: 8539,48 грн. - основний борг; 2372,85 грн. – відсотки. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2634,78 грн (10912,33 грн х 2662,40 грн / 11026,71 грн).
На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 259, 223, 263, 265, 268, 273, 280-285, 354-355, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк»" заборгованість за кредитним договором № ABH0CT155101764515028187 вiд 30.11.2025 в розмірі 10912,33 грн. (десять тисяч дев`ятсот дванадцять гривень 33 коп.)
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк»" судовий збір у розмірі 2634,78 грн.
В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Місцезнаходження позивача АТ «Акцент-Банк» - вул. Батумська,11, м. Дніпро, 49074, код ЄДРПОУ 14360080.
Місце реєстрації проживання відповідача ОСОБА_1 – АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 

Суддя: Гайдич Р. М.