Справа № 541/2974/26
Номер провадження3/541/664/2026

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 15 липня 2026 року серії ЕПР1 № 720194, 15 липня 2026 року о 16 год 39 хв. по вул. Гоголя, 149 в м. Миргороді Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia Sand ERO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , наближаючись до нерегульованого пішоходного переходу, не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб отримав механічні пошкодження, ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 18.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 , його захисник Грищенко Є.С.  не з`явилися, захисникнадав письмові заперечення, просив справу розглядати у їх відсутність, протокол за ст. 124 КУпАП повернути на доопрацювання органу, який його склав. Зазначив, що за ст. 124 КУпАП не передбачена відповідальність за отримання тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, це на його думку кримінальна відповідальність за ст. 286 КК України. Для визначення тяжкості отриманих тілесних ушкоджень необхідно призначити експертизу. ОСОБА_1 поїхав з місця ДТП після того, як ОСОБА_2 не висловила необхідності в отриманні медичної допомоги та першою покинула місце ДТП на власному транспортному засобі.
Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин і доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності зі ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративні правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, незалежно від належності їх винуватцю дорожньо-транспортної пригоди, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху України.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт помічника чергового Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 15 липня 2026 року про надходження повідомлення про ДТП з травмованими (згідно з інформацією Миргородської ЛІЛ, а.с. 2); пояснення ОСОБА_1 , в яких останній зазначив, що після того, як він пересвідчився в безпечності своїх дій та в тому, що його дії не створять перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, почав рух, перетин пішохідного переходу, нікого з пішоходів не бачив, лише відчув удар об дзеркало і відразу зупинився (а.с. 4); пояснення ОСОБА_2 , в яких остання зазначила, що після ДТП водій автомобіля вийшов до неї, запитав, чи потрібна допомога, вона відмовилася від допомоги, сіла до власного автомобіля і поїхала додому (а.с. 5); протокол за ст. 122-4 КУпАП (а.с. 6).
Крім того, до адміністративного матеріалу додано схему місця ДТП від 15 липня 2026 року, в якій не зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих внаслідок ДТП, а у відповідній графі вказано «відсутні». Також в схемі зазначено, що ОСОБА_3 отримала забої тіла. 
Порушення п. 18.1 ПДР саме по собі не утворює складу ст. 124 КУпАП. Ст. 124 КУпАП є матеріальним складом і передбачає обов’язкове настання майнових наслідків - пошкодження транспортних засобів, іншого майна тощо. У даному випадку механічні пошкодження транспортних засобів відсутні, що безпосередньо зафіксовано у схемі місця ДТП, а інших пошкоджень майна матеріалами справи не встановлено. Відтак, обов’язкова ознака об'’ктивної сторони ст. 124 КУпАП відсутня.
Отже, враховуючи матеріали справи, які містять певні протиріччя, є неповними, суддя приходить до висновку про неконкретизоване обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні порушення відповідних пунктів ПДР, що виключає відповідальність останнього за ст. 124 КУпАП.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Така позиція КСУ відповідає правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи, керуючись вимогами ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом, суддя вважає, що винуватість ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, належним чином не підтверджується, а тому провадження по справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 124, 213, 221, 252, 283 КУпАП, суддя
постановив:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Миргородського
міськрайонного суду О. М. Вірченко