Справа № 710/1089/26 
Провадження № 2/710/957/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.08.2026 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого – судді – Побережної Н.П.,
секретаря судового засідання – Слободяник І.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.
Короткий зміст позовних вимог.
25.06.2026 до Шполянського районного суду Черкаської області через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс», у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 7 620,80 грн. заборгованості за кредитним договором № 277376 від 20.02.2025, 2 662,40 грн. судового збору та 15 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Аргументи учасників справи.
Позов обґрунтовано тим, що 20.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Клай Інвест» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання фінансового кредиту № 277376. Відповідачка підписала договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором KL7808, після чого первісний кредитор перерахував на вказану нею платіжну картку 4 000,00 грн.
За умовами договору кредит надано на 90 днів, до 20.05.2025, зі сплатою фіксованих процентів за ставкою 0,72 % на добу. Пунктом 1.4 договору передбачено одноразову комісію у розмірі 25 % суми кредиту, тобто 1 000,00 грн.
Позивач зазначає, що відповідачка кредит не повернула та передбачені договором платежі не сплатила. Згідно з поданою випискою з особового рахунку станом на 20.02.2026 заборгованість визначена у розмірі 7 620,80 грн., з яких: 4 000,00 грн. — основний борг; 2 620,80 грн. — проценти; 1 000,00 грн. — комісія.
19.12.2025 між ТОВ «Клай Інвест» і ТОВ «ФК «Венера Фінанс» укладено договір факторингу № 19122025/1. За витягом із реєстру боржників позивач набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором № 277376.
Заяви (клопотання) учасників справи.
У позовній заяві представник позивача просив розглянути справу без його участі та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. 
22.07.2026 представник позивача подав заяву про розподіл судових витрат, просив стягнути 15 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та повторно зазначив, що проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідачка заяв, відзиву, доказів виконання зобов`язання або контррозрахунку заборгованості не подала.
Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 02.07.2026 відкрито провадження у справі, справу визнано малозначною та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Оскільки отримані судом відомості не дали можливості встановити зареєстроване місце проживання відповідачки, її виклик до суду здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до частини одинадцятої статті 128 та частини десятої статті 187 ЦПК України.
17.08.2026 Шполянським районним судом Черкаської області постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила.
Відповідачка у встановлений судом строк відзиву на позов не подала, доказів поважності причин його неподання, доказів погашення заборгованості та контррозрахунку суду не надала.
З огляду на повідомлення відповідачки, її неявку без повідомлення причин, неподання відзиву, відсутність заперечень позивача проти заочного вирішення справи та наявність передбачених статтею 280 ЦПК України умов суд відповідно до статті 281 ЦПК України проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.
Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачкою відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заходи забезпечення позову або доказів не вживалися.
Мотивувальна частина.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин із посиланням на докази.
Індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № 277376 містить анкетні дані ОСОБА_1 , реквізити платіжної картки, номер телефону та електронної пошти, істотні умови кредитування, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором KL7808. Довідка про ідентифікацію підтверджує направлення цього ідентифікатора відповідачці 20.02.2025 на зазначений нею номер телефону.
Пунктами 1.1–1.3 договору визначено суму кредиту 4 000,00 грн., строк кредитування 90 днів — до 20.05.2025, та фіксовану процентну ставку 0,72 % на добу. Відповідно до пункту 1.5 кошти надаються безготівково на реквізити платіжної картки клієнта.
Інформаційна довідка ТОВ «ПрофітГід» підтверджує успішний переказ 20.02.2025 о 12:06 на платіжну картку відповідачки з маскою НОМЕР_1 кредитних коштів у сумі 4 000,00 грн. із призначенням платежу «Видача кредиту № 277376». Відомості про суму, дату, картку та номер договору узгоджуються з договором і довідкою про ідентифікацію.
Додатком № 1 до договору встановлено графік розрахунків. За його підсумком протягом 90 днів відповідачка мала повернути 4 000,00 грн. кредиту, сплатити 2 592,00 грн. процентів і 1 000,00 грн. комісії; загальна сума платежів становить 7 592,00 грн.
Виписка з особового рахунку та витяг із реєстру боржників містять визначений кредитором борг 7 620,80 грн.: 4 000,00 грн. основного боргу, 2 620,80 грн. процентів і 1 000,00 грн. комісії. Водночас ці документи є односторонніми розрахунками кредитора та підлягають оцінці разом із первинними умовами договору і погодженим сторонами графіком.
Договір факторингу № 19122025/1 від 19.12.2025 передбачає відступлення ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» на користь ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» прав вимоги, зазначених у відповідному реєстрі, та їх перехід із моменту підписання сторонами такого реєстру. Витяг із реєстру боржників містить відомості про відповідачку, кредитний договір № 277376 від 20.02.2025 і склад переданого боргу.
Платіжні інструкції від 19.12.2025, 22.01.2026 та 18.02.2026 підтверджують перерахування фактором клієнту фінансування за договором факторингу загальною сумою 2 000 000,00 грн. Отже, подані договір факторингу, реєстр і платіжні документи в сукупності підтверджують набуття позивачем права вимоги до відповідачки.
17.03.2026 позивач направив відповідачці вимогу про виконання зобов`язань, у якій повідомив про відступлення права вимоги та запропонував погасити борг. Доказів сплати після направлення вимоги матеріали справи не містять.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог, а кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Неподання відповідачкою відзиву не звільняє позивача від обов`язку довести підстави та розмір заявленої заборгованості.
За змістом статей 76–80, 89 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування, допустимими — докази, одержані у встановленому законом порядку, а достатніми — докази, які у сукупності дають змогу встановити обставини справи. Жоден доказ не має наперед установленої сили; суд оцінює докази окремо та в їх взаємному зв`язку.
Згідно зі статтями 509, 525, 526, 530, 610, 611, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, а його невиконання або неналежне виконання є порушенням.
Статтями 205, 207, 626–628, 638, 639 ЦК України передбачено можливість учинення правочину в електронній формі. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди щодо всіх істотних умов; договір, укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, вважається укладеним у письмовій формі.
За змістом статтей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом направлення пропозиції та її прийняття, а моментом підписання електронного правочину може бути використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Такий договір за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Верховний Суд у постановах від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19 та від 14.06.2022 у справі № 757/40395/20 виходив із того, що електронний договір, укладений із застосуванням одноразового ідентифікатора у погодженому сторонами порядку, є письмовим правочином, а відсутність паперового примірника сама собою не спростовує факту його укладення.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа та його допустимість як доказу не можуть заперечуватися виключно через електронну форму.
Відповідно до ст.ст. 1048, 1049, 1054, 1056? ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит у строк і в порядку, встановлених договором, та сплатити проценти, розмір, тип і порядок сплати яких визначаються кредитним договором.
Подані договір, довідка про ідентифікацію та підтвердження переказу коштів є послідовними й взаємно узгоджуються. Вони підтверджують укладення відповідачкою електронного кредитного договору, одержання нею 4 000,00 грн. та виникнення обов`язку повернути цю суму. Доказів її повернення немає, тому вимога про стягнення 4 000,00 грн. основного боргу є обґрунтованою.
Щодо процентів за користування кредитом.
Договором установлено фіксовану ставку 0,72 % на добу та строк користування кредитом 90 днів. Розмір процентів за один день становить 28,80 грн. (4 000,00 грн. ? 0,72 %), а за 90 днів — 2 592,00 грн. (28,80 грн. ? 90). Саме ця сума зазначена в погодженому сторонами графіку розрахунків.
Заявлені позивачем 2 620,80 грн. фактично відповідають процентам за 91 день. Однак договір прямо визначає строк кредитування у 90 днів — до 20.05.2025, а графік містить підсумок 2 592,00 грн. процентів. Позивач не надав іншої угоди про продовження строку кредитування та не обґрунтував правову підставу для додаткового нарахування 28,80 грн.
Тому вимога про стягнення процентів підлягає задоволенню в розмірі 2 592,00 грн., а в частині 28,80 грн. — відмові.
Щодо комісії.
Пунктом 1.4 договору встановлено комісію у розмірі 25 % суми кредиту. Пункт 2.7 визначає її як одноразову винагороду за підготовку, організацію та надання фінансової послуги, а графік передбачає її одноразову сплату в розмірі 1 000,00 грн. у складі першого платежу.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує платежі, включені до загальних витрат за споживчим кредитом, та плату за інформацію про стан кредитної заборгованості, яка один раз на місяць надається споживачу безоплатно. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19, провадження № 14-44цс21, визнала нікчемною умову про щомісячну плату за послуги інформування, які за законом мають бути безоплатними.
У цій справі спірна сума визначена не як щомісячна або повторювана плата за інформування, а як одноразова комісія за підготовку, організацію та надання кредиту; її розмір прямо зазначено в договорі й у графіку, а загальні витрати за кредитом розкрито до підписання договору. Доказів того, що 1 000,00 грн. було утримано із суми виданого кредиту або сплачено відповідачкою, матеріали справи не містять.
Отже, вимога про стягнення одноразової комісії у розмірі 1 000,00 грн. є обґрунтованою.
Щодо переходу права вимоги.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512, статей 514, 516 ЦК України кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передання прав за правочином, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу.
За статтями 1077–1079, 1082 ЦК України за договором факторингу клієнт відступає фактору право грошової вимоги, а боржник зобов`язаний здійснити платіж фактору за умови одержання повідомлення про відступлення з визначенням відповідної вимоги та фактора.
Договір факторингу, підписаний сторонами реєстр боржників, докази сплати фінансування та направлена відповідачці вимога підтверджують безперервний перехід права вимоги від ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» до позивача. Отже, ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» є належним кредитором у спірному зобов`язанні.
Загалом доведеним є борг у розмірі 7 592,00 грн., що складається з 4 000,00 грн. основного боргу, 2 592,00 грн. договірних процентів та 1 000,00 грн. одноразової комісії. Позов підлягає частковому задоволенню; у стягненні 28,80 грн. надмірно нарахованих процентів слід відмовити.
Розподіл судових витрат.
Позивач сплатив 2 662,40 грн. судового збору. Майнові вимоги задоволено на 99,62 % (7 592,00 грн. ? 7 620,80 грн. ? 100 %). Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2 652,34 грн. судового збору (2 662,40 грн. ? 7 592,00 грн. ? 7 620,80 грн. = 2 652,34 грн.).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач подав договір про надання правової допомоги від 09.04.2026, рахунок, акт про отримання правової допомоги від 14.07.2026 з детальним описом виконаних робіт, платіжну інструкцію про сплату 15 500,00 грн. та заяву про розподіл судових витрат від 22.07.2026.
За статтями 133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу за умови підтвердження їх дійсності, необхідності, розміру, обсягу виконаних робіт та зв`язку з розглядом справи. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи і виконаних робіт, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторін. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд також перевіряє, чи є заявлений розмір обґрунтованим і пропорційним до предмета спору.
У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності та необхідності адвокатських витрат, а також розумності їх розміру з огляду на конкретні обставини справи. Домовленість між адвокатом і клієнтом про розмір гонорару визначає їхні внутрішні правовідносини, однак не означає безумовного покладення всієї погодженої суми на іншу сторону спору.
З акта про отримання правової допомоги від 14.07.2026 убачається, що до заявлених 15 500,00 грн. включено: консультацію та узгодження правової позиції тривалістю 0,5 години вартістю 1 500,00 грн.; підготовку позовної заяви тривалістю 3 години вартістю 9 000,00 грн.; підготовку інших процесуальних документів і моніторинг стану розгляду справи тривалістю 1,5 години вартістю 4 500,00 грн.; офісні та поштові витрати у розмірі 500,00 грн.
Ціна позову становить 7 620,80 грн., тоді як заявлені витрати на професійну правничу допомогу — 15 500,00 грн., тобто більш ніж удвічі перевищують суму майнової вимоги. Справа є малозначною, стосується стягнення заборгованості за одним кредитним договором, розглянута у спрощеному позовному провадженні та не вимагала вирішення нових або винятково складних питань права. Відповідачка відзиву, заперечень чи контррозрахунку не подала; додаткових пояснень у відповідь на її доводи представник позивача не готував; судові засідання за участю представника позивача не проводилися; свідки та експерти не залучалися. Позовна заява побудована за стандартною для цієї категорії спорів правовою конструкцією, а значна частина долучених доказів є документами, що перебували у розпорядженні позивача.
За таких обставин заявлені 15 500,00 грн. не відповідають критеріям розумності та пропорційності, є неспівмірними з ціною позову, складністю справи, фактичним обсягом наданих послуг і витраченим часом. При цьому суд не втручається у договірні відносини між позивачем та адвокатом і не змінює погоджений ними гонорар, а визначає лише ту частину витрат, яка з урахуванням критеріїв статей 137, 141 ЦПК України може бути покладена на відповідачку.
Урахувавши характер спору, обсяг матеріалів справи, зміст підготовлених представником документів, час, зазначений в акті, відсутність участі адвоката у судових засіданнях та співвідношення заявлених витрат із ціною позову, суд вважає обґрунтованою, необхідною і розумною суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн. 
Керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 133, 137, 141, 178, 247, 259, 263–265, 268, 274–281, 284, 288, 352, 354 ЦПК України, статтями 11, 205, 207, 509, 512–516, 525, 526, 530, 549, 550, 610, 611, 625, 626–629, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1056?, 1077–1079, 1082 ЦК України, Законами України «Про електронну комерцію», «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про споживче кредитування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 277376 від 20.02.2025 у розмірі 7 592,00 грн. (сім тисяч п`ятсот дев`яносто дві гривні нуль копійок), з яких: 4 000,00 грн. - основний борг; 2 592,00 грн. - проценти; 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень нуль копійок) — одноразова комісія.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс» судовий збір у розмірі 2 652,34 грн. (дві тисячі шістсот п`ятдесят дві гривні тридцять чотири копійки) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисяч гривень).
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Шполянським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення. Строк може бути поновлений і в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених ЦПК України, не подані заява про його перегляд або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.
Ознайомитися з повним текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://reyestr.court.gov.ua/.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Венера Фінанс», адреса: 03115, м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, офіс 703; код ЄДРПОУ 43561872; інші відомості про особу суду не відомі.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання, зазначена позивачем: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; інші відомості про особу суду не відомі.

Суддя Н.П. Побережна