17.07.2026      Справа № 469/302/26
2/469/650/26
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2026 року с-ще Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Гапоненко Н.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ФК Єврокредит” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю “ФК Єврокредит” через систему "Електронний суд" 20 березня 2026 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9-006-869-2-21-Г від 01 липня 2021 року у розмірі 71207,52 грн., просив також стягнути на свою користь понесені судові витрати.
Позовна заява мотивована тим, що 01 липня 2021 року між Акціонерним товариством “Мегабанк” та відповідачем укладено кредитний договір № 9-006-869-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який складається з публічної частини договору, якою є Правила обслуговування клієнтів в АТ “Мегабанк”, розміщені на сайті АТ “Мегабанк” www.megabank.ua, та індивідуальної частини договору, якою є вказаний Кредитний договір. На підставі цього кредитного договору АТ “Мегабанк” надав відповідачу кредитні кошти (кредит) на споживчі цілі готівкою у сумі та на умовах, визначених договором, які відповідач зобов`язався повернути кредитодавцю до 30 червня 2025 року, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, проте свої зобов"язання виконав не у повному обсязі, допустивши прострочення здійснення строкових платежів, а також не повернув кредит після закінчення строку кредитування, внаслідок чого сформувалась заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 71207,52 грн, з яких 28381,93 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена), 8175,59 грн. - заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена), 34650,00 грн. - заборгованість за комісією (у тому числі прострочена).
03 вересня 2024 року між АТ “Мегабанк” та ТОВ “Фінансова компанія “Мустанг Фінанс” укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги; у свою чергу, 27 грудня 2024 року ТОВ “ФК “Мустанг Фінанс” уклало з ТОВ “ФК Єврокредит” договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, на підставі якого до ТОВ “ФК Єврокредит” перейшло право вимоги до відповідача боржника за кредитним договором № 9-006-869-2-21-Г від 01 липня 2021 року.
Усі нарахування за кредитним договором здійснювались безпосередньо АТ “Мегабанк” станом на день відступлення права вимоги 03 вересня 2024 року; ні ТОВ “ФК “Мустанг Фінанс”, ні ТОВ “ФК Єврокредит” не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали.
22 травня 2026 року через систему "Електронний суд" позивач надав заяву, у якій зменшив розмір позовних вимог, зазначив загальну суму заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, у розмірі 49427,52 грн., у тому числі заборгованість за тілом кредиту - 28381,93 грн., за відсотками - 8175,59 грн., за комісією - 12870,00 грн., просив також стягнути судовий збір у сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 11200,00 грн.

26 травня 2026 року суд прийняв до розгляду позовну заяву у редакції від 21 травня 2026 року та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі отримана представником позивача 28 травня 2026 року. 
Поштове відправлення з копією ухвали про відкриття провадження, направлене судом на адресу відповідача, повернуте до суду без вручення 18 червня 2026 року у зв"язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. 
Відповідно до п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, є підстави вважати, що вказані судові документи вручені відповідачу 18 червня 2026 року.
Крім того, відповідача повідомлено про перебування у провадженні суду цієї справи шляхом публікації оголошення на офіційній сторінці суду 03 липня 2026 року.
Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.
Суд на підставі ч.13 ст.7, ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку письмового провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
З матеріалів справи суд встановив, що 01 липня 2021 року між АТ “Мегабанк” та відповідачем укладено кредитний договір № 9-006-869-2-21-Г (з ануїтетними платежами) приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі шляхом видачі грошових коштів з каси банку готівкою в сумі 30000,00 грн. строком з 01 липня 2021 року до 30 червня 2025 року включно (а.с.10-12). 
У цей же день відповідачем підписана заява-акета на отримання кредиту на споживчі цілі у АТ “Мегабанк” (а.с. 16).
У пунктах 2.4, 2.5 кредитного договору сторони узгодили між собою, що процентна ставка за користування кредитом, яка нараховується на суму заборгованості, складає 10% річних, орієнтовна реальна річна процентна ставка – 85,38%; розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,30% від суми кредиту та сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця (п.2.8 кредитного договору).
Розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, який сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, становить 1767,89 грн. (п.2.9 договору), процентна ставка за користування кредитом понад строк, визначений Договором, становить 90,0% річних (п.2.11 договору).
Факт виконання банком своїх зобов`язань по наданню кредитних коштів підтверджений наявними у матеріалах справи виписками по особовому рахунку відповідача за період з 01 липня 2021 року по 02 грудня 2022 року (а.с.18-20), за період з 03 грудня 2022 року по 03 вересня 2024 року (а.с.21-29) та заявою на видачу готівки № TR.3040612.48339.46 від 01 липня 2021 року (а.с.32).
З банківських виписок по особовому рахунку вбачається, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у загальному розмірі 49427,52 грн., з яких 28381,93 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена), 8175,59 грн. - заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена), 12870,00 грн. - заборгованість по сплаті комісії (в тому числі прострочена), що підтверджено розрахунком заборгованості (а.с.67).
Відповідачем не надано власного контррозрахунку заборгованості, визначений вище розмір заборгованості не спростовано.
03 вересня 2024 року відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09 липня 2024 року (а.с.33), між АТ “Мегабанк” та ТОВ “ФК “Мустанг Фінанс” укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги (а.с.34-36), відповідно до умов якого АТ “Мегабанк” передає (відступає) ТОВ “ФК “Мустанг Фінанс” за плату належні йому права вимоги, а ТОВ “ФК “Мустанг Фінанс” приймає належні права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників від 03 вересня 2024 року, у тому числі за кредитним договором № 9-006-869-2-21-Г від 01 липня 2021 року, укладеним між АТ “Мегабанк” та відповідачем (а.с.38).
З копії договору про відступлення права вимоги №1/12 від 27 грудня 2024 року вбачається, що ТОВ “ФК “Мустанг Фінанс” передає (відступає) ТОВ “ФК Єврокредит” за плату належні йому права вимоги, а ТОВ “ФК Єврокредит” приймає належні ТОВ “ФК “Мустанг Фінанс” права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників від 27 грудня 2024 року (а.с.40-41).
З копії витягу з реєстру боржників до договору про відступлення права вимоги №1/12 від 27 грудня 2024 року вбачається, що ТОВ “ФК “Мустанг Фінанс” передало ТОВ “ФК Єврокредит” вимоги до відповідача, який має заборгованість в сумі 71207,52 грн. за кредитним договором № 9-006-869-2-21-Г від 01 липня 2021 року (а.с.43).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 
Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). 
Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050, 1048, 625 ЦК України. 
Стаття 1048 ЦК України передбачає обов`язок позичальника повернути позикодавцеві, крім позики, проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. 
Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання.
У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. 
Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд зазначає таке.
Як вбачається з викладеного вище, позивачем та відповідачем досягнуто згоди з істотних умов кредитного договору, у тому числі щодо суми кредиту, строків погашення заборгованості, процентної ставки. 
Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача та наданих ним розрахунків заборгованості, які відповідають змісту укладеного сторонами кредитного договору та вимогам законодавства.
Тому суд приходить до висновку, що ТОВ “ФК Єврокредит” як новий кредитор у зобов"язанні має право на стягнення із відповідача суми основного боргу та процентів за користування кредитом, нарахованих первісним кредитором відповідно до умов кредитного договору, що відповідає умовам кредитного договору та вимогам законодавства і відповідачем не оспорюється.
Отже, з відповідача на користь ТОВ “ФК Єврокредит” підлягає стягненню заборгованість в розмірі 36557,52 грн., з яких 28381,93 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена), 8175,59 грн. - заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена).
Пунктом 2.8 кредитного договору встановлено комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в процентах від суми кредиту, яка сплачується щомісячно не пізніше останного робочого дня звітного місяця у розмірі 3,30%.
Кредитний договір не містить переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
У постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
У цій справі первісний кредитор не зазначив переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця і їх погодження зі споживачем при укладенні договору, а позивач не надав доказів їх наявності, тому підстави для стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості відсутні.

Стаття 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову- на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №1/07 від 01 липня 2025 року, вартість послуг, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12086874 від 05 січня 2026 року, відповідно до якого сторонами узгоджено, що позивач сплачує 11200,00 грн. за перелік наданих послуг, та копію ордера адвоката на надання правничої допомоги від 11 серпня 2025 року.
Розмір та обгрунтованість витрат на професійну правничу допомогу відповідач не оспорює.
Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1366,86 грн. та витрати на оплату правничої допомоги в сумі 5750,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 258, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд 
у х в а л и в:  
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “ФК Єврокредит” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФК Єврокредит”, адреса: 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, офіс 105, ЄДРПОУ 40932411, заборгованість за кредитним договором № 9-006-869-2-21-Г від 01 липня 2024 року у сумі 36557,52 грн., у тому числі 28381,93 грн. - заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена), 8175,59 грн. - заборгованість за відсотками (в тому числі прострочена), а також судовий збір в сумі 1366,86 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5750,00 грн.,увсього стягнути 43674 (сорок три тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 38 копійок. 
У задоволенні іншої частини вимог відмовити. 
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

 Суддя