Справа №760/7299/23
2/760/10122/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Козленко Г.О., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕССО», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович про повернення безпідставно набутих коштів, -
ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕССО», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович, в якому просив суд:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕССО» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 6 367,24 грн., стягнуті з ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2;
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ««НЕССО» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. та 4000 грн. витрат на правову допомогу.
В обґрунтування позову зазначено, що 06.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис № 8487 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 20 759,71 грн.
27.01.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтином Юрійовичем на підставі виконавчого напису №8487 було відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 в рамках якого з позивача стягнуто 6 367,24 грн., однак рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/1357/21 від 15.11.2021 виконавчий напис № 8487 від 06.12.2019 було визнано таким, що не підлягає виконанню.
Як зазначає позивач, після визнання виконавчого напису № 8487 від 06.12.2019 таким, що не підлягає виконанню, відпала підстава на підставі якої відповідач стягнув з позивача грошові кошти, відтак позивач звернувся до суду із позовною заявою про повернення безпідставно набутих коштів.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.04.2023 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕССО», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович про повернення безпідставно набутих коштів.
Відповідач позовну заяву з додатками отримав, відзив на позовну заяву у визначений законом строк не подав.
Від третьої особи пояснення по справі не надходили.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
Вивчивши матеріали справи, письмові докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, приходить до наступного висновку.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтином Юрійовичем від 27.01.2020 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису №8487 виданого 06.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В.
30.01.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтином Юрійовичем в рамках виконавчого провадження НОМЕР_2 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Як вбачається з відповіді приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенка Костянтина Юрійовича від 14.03.2023 в межах виконавчого провадження НОМЕР_2 на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти в сумі 6 367,24 грн. 
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/1357/21 від 15.11.2021 позов задоволено.
Визнано виконавчий напис № 8487 вчинений 06 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. таким, що не підлягає виконанню.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ««НЕССО» на користь ОСОБА_1 840,80 грн. судового збору.
Рішення набрало законної сили.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь безпідставно стягнені кошти у розмірі 6 367,24 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідач позовну заяву з додатками отримав, відзив на позовну заяву у визначений законом строк не подав. Будь-яких доказів на спростування вимог сторони позивача та правомірності отримання коштів стороною відповідача суду надано не було. 
За таких обставин, з урахуванням того, що виконавчий напис за реєстровим номером 8487, вчинений 06.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача 6 367,24 грн. відсутня.
Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають безпідставно набуті кошти в сумі 6 367,24 грн.
З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.
У свою чергу, відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦК України).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).
З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 4 000 грн., слід зазначити наступне.
Представником позивача долучено до позовної заяви копію договору про надання правової допомоги №26/22 від 30.12.2022, додаток № до договору про надання правової допомоги від 30.12.2022, акт виконаних робіт від 17.03.2023 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 26 від 30.12.2022 та копію ордера серії ВН №1116648.
Відповідно до п. 1.1. договору Адвокат зобов`язується за замовленням Клєнта надати йому послугу у сфері права, склад яких визначений Додатком № 1 (далі по тексту-послуги), а клієнт зобов`язується приймати надані послуги та оплачувати їх. Додаток 1 є невід`ємною частиною цього договору.
Представник позивача адвокат Безсмертний С.М. виконав умови договору про надання професійної правничої допомоги від 30.12.2022.
Обсяг вказаних виконаних робіт підтверджується матеріалами справи, а саме актом виконаних робіт відповідно договору про надання професійної правничої допомоги адвоката від 30.12.2024, в якому наявний детальний опис робіт, затраченого часу та їх вартості, а саме:
- усна консультація - 500 грн.;
- заключення договору про надання правової допомоги з ОСОБА_1 - 500 грн.;
- аналіз судової практики - 500 грн.;
- написання та відправлення Адвокатського запиту до приватного виконавця - 500 грн.;
- написання, оформлення (друк, посвідчення копій) та подання позовної заяви по повернення безпідставно стягнутих коштів - 2 500 грн.
Загальна сума понесених витрат становить 4000 грн.
Відповідно до копії квитанції до прибуткового касового ордеру №26 від 30.12.2022 позивачем здійснено оплату у розмірі 4000 грн., прийнято від: ОСОБА_1 , підстава: Договір про надання правової допомоги №26/22 від 30.12.2022.
У відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи ; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесення витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, сторона позивача надала копію Договору про надання правової допомоги №26/22 від 30.12.2022 та копію квитанції до прибуткового касового ордеру №26 від 30.12.2022, згідно з якими позивач сплатив грошові кошти в загальній сумі 4 000 грн. за надання правової допомоги.
Разом з тим, слід зазначити, що розмір витрат на правову допомогу необґрунтований та непропорційний до предмета спору з урахуванням предмету позову та складності справи, яка розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд вважає за доцільне та співмірне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн., виходячи з конкретних обставин та критерію розумності їхнього розміру.
Керуючись ст.1212 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-82,141, 206,259,263-265,268, 273, 274-279 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕССО», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Ярошенко Костянтин Юрійович про повернення безпідставно набутих коштів - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕССО» (03110, м. Київ, вул. Пироговського Олександра, буд. 19, корп. 6, код ЄДРПОУ: 41146462) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошові кошти у сумі 6 367,24 грн., стягнуті з ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 1073,60 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.О. Козленко