Іменем України
РІШЕННЯ

11 серпня 2026 року | м. Чернігів | справа № 927/568/26
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом: Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", 
вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070, код ЄДРПОУ 14282829,
до відповідача: Фізична особа-підприємець Онищенко Олександр Миколайович,
АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
про стягнення 37 066,62 грн
без повідомлення (виклику) сторін;
Обставини справи:
22.06.26, Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з фізичної особи –підприємця Онищенка Олександра Миколайовича 37 066,62 грн заборгованості за Кредитним договором “Кредит “все БІЗНЕС” №79808844100 від 05.02.25 станом на 18.06.26 включно, з яких 33600 грн за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 6266,70 грн, строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 27 333,30 грн та 3466,62 грн простроченої заборгованості за комісією. 
Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору “Кредит “все БІЗНЕС” №79808844100 від 05.02.25.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.26 справу №927/568/26 передано на розгляд судді Фесюрі М.В.
Ухвалою суду від 26.06.26 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Крім того, даною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду та позивачу у порядку, визначеному ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву разом з усіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, та попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 26.06.26 направлена позивачу до його електронного кабінета в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" та згідно з довідкою про доставку електронного листа, роздрукованих з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", доставлена до електронного кабінета позивача 26.06.26 13:10.
Ухвала суду від 26.06.26 направлена відповідачу рекомендованою поштовою кореспонденцією на адресу його реєстрації ( АДРЕСА_1 ), повернулась до суду з відміткою поштового відділення “одержувач відсутній за вказаною адресою”.
Пунктом 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено, зокрема, у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Суд відзначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 27.06.2023 у справі № 910/4473/21 (910/19757/21).
Таким чином, у розумінні п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі та встановлення йому строків для подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, а днем вручення ухвали від 26.06.2026 є 04.07.26.
Отже, останнім днем для подання відповідачем відзиву є 17.07.2026.
Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав.
Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. 
Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 ГПК України).
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.
Суд також врахував, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Суд констатує, що сторонами не заявлені клопотання щодо розгляду даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи, в порядку визначеному статтею 252 ГПК України. Право сторін на подачу до суду клопотань наведеного змісту роз`яснене при відкритті провадження в справі в ухвалі суду від 26.06.26.
Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті. 
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:
05.02.2025 між Акціонерним товариством "Перший український міжнародний банк" (далі – Банк, позивач) та фізичною особою-підприємцем Онищенком Олександром Миколайовичем (позичальник, відповідач) укладений Кредитний договір “Кредит “всеБІЗНЕС” № 79808844100 (далі – кредитний договір), відповідно до умов якого Банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та Типовими умовами.
Згідно з п. 1.1.8. кредитного договору Типові умови кредитування в рамках кредитного договору “Кредит “всеБІЗНЕС”, укладеного в системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", що розміщуються на інтернет сайті Банка (за електронною адресою: https://www.pumb.ua/) та є невід`ємною частиною договору (далі – Типові умови).
Кредитний договір складається з договору та Типових умов. З моменту укладення договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та Типовими умовами, умови договору та Типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи договір, позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і Банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно Банку (п. 5.1. кредитного договору).
Відповідно до п. 5.5. кредитного договору до підписання договору позичальник ознайомився з Типовими умовами завантаживши їх за посиланням, що доступне під час укладення договору в Кабінеті Digital. Сторони домовились, що розміщення Типових умов за посиланням в Кабінеті Digital є належним способом надання Типових умов позичальнику. Датою надання Типових умов позичальнику та датою приєднання позичальника до Типових умов є дата підписання договору позичальником. Після підписання договору зі свого боку Банк направляє позичальнику підписаний обома сторонами договір на адресу електронної пошти позичальника, зазначену в реквізитах договору.
Згідно з пунктами 1.1.1, 1.1.3, 1.1.4.2, 1.1.7 кредитного договору Банк надав відповідачу кредит в сумі 50 000,00 грн на строк до 05.02.2028 включно; комісійна винагорода за обслуговування кредиту 2% за один місяць користування кредитом; цільове використання кредиту: на придбання основних засобів та/або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника, на здійснення яких позичальник має право відповідно до законодавства України і кредитування яких не заборонено законодавством України та Договором, а також на сплату комісійної винагороди, передбаченої п. 1.1.4.1. Договору (в разі наявності такої комісійної винагороди) в сумі, що визначається згідно з п. 1.1.4.1. Договору.
Згідно із п. 1.4. кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені в наведеному в Договорі графіку платежів. 
Згідно з вказаним графіком позичальник має, починаючи з 05.03.2025, щомісячно не пізніше 5 числа місяця до 05.02.2028 сплачувати суму в розмірі 2388,89 грн, 05.02.2028 включно – 2388,85 грн; з яких погашення основної суми кредиту 1388,89 грн, 05.02.2028 включно – 1388,85 грн; погашення комісії 1000,00 грн щомісячно. 
Загальна сума, яка має бути сплачена позичальником у рахунок погашення кредиту складає 86 000,00 грн, з яких 50 000,00 грн – погашення основної суми кредиту та 36 000,00 грн – погашення комісії.
Відповідно до п. 5.1. Типових умов позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і в строки, зазначені в ст. 1 Договору.
До позовної заяви позивачем додано платіжну інструкцію № TR.93129663.43054.29514 від 05.02.2025 на суму 49 500,00 грн, згідно з якою ФОП Онищенко О.М. (позичальник, відповідач у справі) отримав від надавача платіжних послуг платника – AT “ПУМБ” (позивача) кредитні кошти з призначенням платежу: “зарахування на поточний рахунок кредитних коштів за договором № 79808844100 від 05.02.2025 за позикою фізична особа-підприємець Онищенко Олександр Миколайович”.
Також матеріали справи містять платіжну інструкцію № TR.93129663.43053.29514 від 05.02.2025 на суму 500,00 грн, призначення платежу: “оплата комісії за рахунок кредитних коштів за договором № 79808844100 від 05.02.2025 за позикою фізична особа-підприємець Онищенко Олександр Миколайович”.
На підтвердження виконання позивачем умов Договору останнім до матеріалів справи додано виписку/особовий рахунок відділення AT “ПУМБ” з 05.02.2025 по 18.06.2026 ФОП Онищенко Олександр Миколайович, згідно з якою позичальник отримав 50 000,00 грн кредитних коштів за Договором.
За доводами позивача, станом на 18.06.2026 несплачена позичальником комісія становить 3466,62 грн, заборгованість за сумою кредиту складає 33600 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості.
30.05.2026 позивач, у досудовому порядку надіслав на адресу відповідача вимогу № 363 від 26.05.2026 про погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором № 79808844100 від 05.02.2025 в сумі 37066,62 грн, що підтверджується описом вкладення в цінний лист, списком згрупованих відправлень та фіскальним чеком від 30.05.2026 (а.с.34-37).
За доводами позивача, відповідачем, як позичальником, порушено умови повернення основної суми кредиту, наданої йому відповідно до умов Кредитного договору, внаслідок чого Банк набув права на захист своїх порушених прав у судовому порядку та право на дострокове стягнення всієї суми заборгованості, а саме 37066,62 грн заборгованості, з яких: 33600 грн заборгованість за сумою кредиту (тіло), включаючи прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 6266,70 грн та строкову заборгованості за сумою кредиту в розмірі 27333,30 грн та 3466,62 грн простроченої заборгованості за комісією.
Відповідач заперечень на позов в установлений судом строк не надав.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. 
Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За приписами статті 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.
Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України (надалі – Положення), затвердженим постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, встановлені основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України.
Пунктами 41-44, 46, 57, 60, 62 Положення передбачено, що операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані.
Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують, зокрема, за змістом на касові та меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій).
Меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України.
Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.
Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі.
Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).
Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.
Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. 
Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено факт укладення між сторонами Кредитного договору “Кредит “всеБІЗНЕС” № 79808844100 від 05.02.2025, за приписами п. 1.4. якого відповідач (позичальник) зобов`язався повернути суму позики в термін до 05.02.2028 включно. 
Матеріалами справи підтверджено факт отримання відповідачем від Aкціонерного товариства “ПУМБ” кредит у розмірі 50 000,00 грн; факт неналежного виконання ним, як позичальником, зобов`язань за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів, як наслідок, у відповідача утворилась прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 33600 грн, що стало підставою для звернення позивача з вимогою про дострокове погашення кредиту.
Вказані обставини відповідачем у справі не спростовані.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з п. 4.1. Типових умов кожна з перелічених у цьому пункті подій повинна тлумачитись як Несприятлива подія, зокрема: (1) несплата позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь Банку згідно з Договором/Типовими умовами, в передбачений ними строк та/або невиконання або неналежне виконання позичальником будь-яких інших обов`язків за Договором та/або за іншими договорами, укладеними між сторонами.
Відповідно до п. 4.2. Типових умов, у випадку виникнення будь-якої Несприятливої події, Банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові Кредит, а позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п. 1.1.3., п. 1.4. Договору, п. 5.1.1. Типових умов, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий Кредит у повному обсязі разом із Платою за Кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь Банку згідно з Договором, у строк не пізніше 1 (одного) банківського дня з моменту отримання відповідної вимоги. 
Враховуючи наведене, позивач набув право на захист своїх порушених прав у судовому порядку шляхом дострокового стягнення всієї заборгованості за кредитним договором.
Загальна сума боргу становить 37066,62 грн заборгованості, з яких: 33600,00 грн –заборгованість за сумою кредиту (тіло), у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 6266,70 грн, строкова заборгованості за сумою кредиту в розмірі 27333,30 грн та 3466,62 грн – прострочена заборгованість за комісією.
Відповідач наведені обставини не спростував, докази на підтвердження погашення наявної заборгованості за кредитним договором суду не надав.
Судом встановлено, що у спірних відносинах з позивачем відповідач виступав як фізична особа-підприємець, кредит був наданий за кредитним договором “Кредит “всеБІЗНЕС” № 79808844100 від 05.02.2025, з цільовим призначенням: на придбання основних засобів та/або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника.
Відповідно до сформованого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань від 24.06.26, 29.05.2026 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Онищенка Олександра Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ), номер запису 2000620060004000328, підстава: за власним рішенням.
Згідно з ч.1 ст. 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
Таким чином, оскільки у правовідносинах із позивачем позичальник виступав як ФОП, а кредит був виданий з цільовим призначенням на придбання основних засобів та/ або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності, тобто таких, що виникли з господарського договору, зобов?язання за кредитним договором “Кредит “всеБІЗНЕС” № 79808844100 від 05.02.2025у відповідача із втратою його статусу як фізичної особи-підприємця не припинилися.
Аналогічні правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 у справі № 916/385/19 та інших.
За наведених обставин суд доходить висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на належних, допустимих, достовірних доказах, у розумінні статей 76-78 Господарського процесуального кодексу України.
Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах “Трофимчук проти України”, “Серявін та інші проти України” обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.
За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2662,40 грн підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.129, 232, 236-239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1.Позовні вимоги задовольнити повністю.
2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Онищенка Олександра Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства “Перший Український Міжнародний Банк” (код ЄДРПОУ 14282829, вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070) прострочену заборгованість за сумою кредиту в розмірі 6266,70 грн, строкову заборгованість за сумою кредиту в розмірі 27 333,30 грн, прострочену заборгованість за комісією в розмірі 3466,62 грн та 2662,40 грн судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.
3.Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України. 
Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України. 

Суддя М.В. Фесюра 

Веб адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Документи по справі можуть бути направлені на адресу суду: пр-т Миру, 20, м. Чернігів, 14000, та на електронну адресу Господарського суду Чернігівської області: Е-mail: inbox@cn.arbitr.gov.ua; тел. канцелярії (099)420-54-50.